П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/8735/20 
                                                                               Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.   
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
13 вересня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Білої Л.М.  Гонтарука В. М. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
в грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу №203447 від 29.09.2020.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Позивач вважає, що Управлінням Укртрансбезпеки у Хмельницькій області безпідставно застосовано до неї санкції за порушення правил перевезення вантажів автомобільним транспортом. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 12.08.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області проведено перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом транспортного засобу КАМАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
За результатами перевірки складено акт №227651 від 12.08.2020, в якому зафіксовано порушення - п. 22.5 ПДР України, ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", внутрішні автомобільні перевезення вантажу виконувались ТЗ з перевищенням нормативних вагових обмежень, а саме осьове навантаження на здвоєну вісь становить 17,80 т, при допустимому 16,00 т. Відсутній дозвіл на участь в дорожньому русі великовагових ТЗ.
В акті також вказано, зокрема, що транспортний засіб належить ОСОБА_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію - НОМЕР_2 .
Також за результатами проведеного вагового контролю, посадовими особами Укртрансбезпеки складено Розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №804 від 12.08.2020 на суму 198,45 євро.
На підставі акту перевірки, начальником управління Укртрансбезпеки у Хмельницькій області Віталієм Дзюбою розглянуто справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт та винесено 29.09.2020 постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №203447, відповідно до якої до СПД ОСОБА_1 застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн. згідно абз. 15  ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Позивач не погодившись із прийнятою відповідачем постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, оскаржив її до Державної служби України з безпеки на транспорті.
Державна служба України з безпеки на транспорті розглянула скаргу позивача на постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 203447 від 29.09.2020, та за результатами її розгляду вирішила залишити постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 203447 від року без змін, а скаргу - без задоволення.
Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся з позовом до суду.
Так, засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 5 квітня 2001 року № 2344-III “Про автомобільний транспорт” (далі - Закон № 2344-III), відповідно до ч. 12 ст. 6 якого, державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.
Частини 1, 4 Закону № 2344-III передбачають, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Відповідно до абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України №3353-XII від 30.06.1993 “Про дорожній рух”, з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України “Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування” від 27.06.2007 № 879 (далі - Порядок №879), згідно з яким габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотриманий визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Підпунктом 3 п. 2 Порядку № 879 встановлено, що великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. N 1306 (Офіційний вісник України, 2001 р., N 41, ст. 1852). При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.
Згідно з п. 24 Порядку № 879, після приведення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу у відповідність з установленими нормативами і внесення плати за проїзд такий засіб спрямовується для здійснення повторного габаритно-вагового контролю. Якщо під час здійснення повторного габаритно-вагового контролю фактів перевищення габаритно-вагових параметрів не виявлено, транспортний засіб може продовжити подальший рух.
Відповідно до п. 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 (далі - Правила № 30) транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Згідно з п. 4 Правил № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.
Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Як свідчать матеріали справи, згідно довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 12.05.2020 № 034922, повна маса транспортного засобу позивача становила 37250 кг, втім навантаження на здвоєну вісь транспортного засобу становило 17800 кг при дозволеній масі 16,00 т, що свідчить про перевезення вантажу із перевищенням встановленого навантаження на здвоєну вісь. 
Позивач зазначає про те, що ОСОБА_1 не є перевізником та не була за кермом транспортного засобу марки КАМАЗ, модель 53212, реєстраційний номер НОМЕР_1 , причіпу марки КRONE, модель АZР 18, реєстраційний номер НОМЕР_3 , а відтак не підлягає відповідальності відповідно до приписів абз. 1 ч. 1 ст. 60 ЗУ “Про автомобільний транспорт”.
Надавши оцінку вказаному посиланню, суд зазначає, що представником відповідача надано до суду копію товарно-транспортної накладної №853323 від 12.08.2020, яка свідчить про те, що позивач - ФОП ОСОБА_1 є вантажоодержувач та перевізником.
Враховуючи викладене вище, а також беручи до уваги те, що позивачем здійснено перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень (навантаження на здвоєну вісь - понад 16 т) без спеціального дозволу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що постанова №203447 від 29.09.2020 про застосування адміністративно-господарського штрафу, є обґрунтованою, а тому підстави для її скасування, відсутні.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.   
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 червня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає.

          
Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Біла Л.М.    Гонтарук В. М.