Справа № 461/10198/20                        Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д. 
Провадження № 22-ц/811/945/21                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

22 липня 2021 року м.Львів 
Справа № 461/10198/20 Провадження № 22ц/811/945/21
Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,
секретар Іванова О.О.
       
розглянув апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м.Львова, постановлену у м.Львові 2 лютого 2021 року у складі судді Фролової Л.Д., у справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення дій,-  

встановив:
4 грудня 2020 року  ОСОБА_1 звернувся з цим позовом.
Ухвалою  Галицького районного суду м.Львова від 2 лютого 2021 року позовну заяву повернуто ОСОБА_1 .
Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_1 . Вважає її незаконною та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права. В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Зазначає, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» з урахуванняммайнового стану сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї. Зазначає, що суд не вправі вимагати документів про майновий стан особи за період раніше, ніж за пів року до моменту подачі позову, оскільки це суперечить вказаному Закону.
Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частин 4 і5 статті 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, прийнятого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна  скарга підлягає до задоволення. 
Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
На підставі статей 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.
Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою суду від 8 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення позивачем отримано цю ухвалу 23 січня 2021 року.
Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
З урахуванням того, що позивачем не усунуто недоліки, зазначені в ухвалі суду від 8 грудня 2020 року, позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.
Згідно із частиною 4 статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 8 грудня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для долучення до матеріалів справи оригіналу квитанції про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. Відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору. Суд виходив з того, що позивачем надані документи, якими він аргументує підтвердження свого важкого матеріального стану, а саме: довідку, видану Львівською міською радою Управлінням соціального захисту департаменту гуманітарної політики Залізничного відділу від 12 серпня 2020 року №1322, з якої вбачається, що ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям з лютого 2020 року по липень 2020 року; довідку, видану Львівським міським центром зайнятості від 3 липня 2020 року, у якій зазначено про відсутність інформації щодо доходів позивача з 12 вересня 2017 року по 12 вересня 2019 року; відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків, видані Залізничною державною податковою інспекцією Залізничного управління Головного управління ДПС у Львівській області за 2019 рік (4 квартали), яка містить інформацію щодо відсутності доходів у позивача за вказаний період. 
Оскаржувана ухвала мотивована тим, що суд не може прийняти як належні та допустимі докази подані ОСОБА_1 документи, оскільки вони датовані більше ніж пів року тому, та не підтверджують дійсний майновий стан заявника на момент подачі позовної заяви. Суд прийшов до висновку, що подані позивачем докази не підтверджують його тяжкий майновий стан.
Відповідно до частин 1 і 3 статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Правові засади справляння судового збору, розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до статті 8 цього Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї.
Календарний рік - це проміжок часу з 1 січня по 31 грудня, який триває 365 або 366 (у високосному році) календарних днів.
Встановлено, що позивач надав докази про свій майновий стан за попередній перед зверненням із цим позовом до суду календарний рік (2020). Якщо у суду є підстави вважати такі докази недостатніми, він не позбавлений можливості у передбаченій законом процесуальній формі вирішити питання щодо сплати судового збору, звільнення від такого чи його відстрочення.
Колегія суддів вважає помилковими мотиви суду першої інстанції, зазначені в оскаржуваній ухвалі, щодо ненадання позивачем доказів про його майновий стан на час звернення до суду. 
Згідно із частиною 2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути позбавлена права на судовий захист, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Згідно частиною 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскаржувана ухвала перешкоджає подальшому провадженню у справі, обмежує позивача у  доступі до правосуддя. 

На підставі статті 379 ЦПК України оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись:  ст.367, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст. 379, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Галицького районного суду м.Львова від 2 лютого 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до Галицького районного суду м.Львова.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений і підписаний 22 липня 2021 року.

Головуючий 

Судді