УХВАЛА

05 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 580/2703/20
адміністративне провадження № К/9901/27737/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Усенко Є.А., суддів: Гімона М.М.,  Гусака М.Б., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області (ГУ ДПС) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
У С Т А Н О В И В :
Черкаський окружний адміністративний суд рішенням від 13.11.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021, позов задовольнив частково: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 27.04.2020 №32764/2-5433-2313 в частині нарахування орендної плати з фізичних осіб у сумі 5395,60 грн.
27.07.2021 ГУ ДПС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення у цій справі в частині задоволення позовних вимог.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень ця справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження.
Загальна сума грошового зобов`язання з орендної плати, визначеного позивачу згідно з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням від 27.04.2020 №32764/2-5433-2313, становить 14' 841,60 грн, що менше ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Відтак, ця справа є справою незначної складності відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Суд першої інстанції не порушив норми частин другої, четвертої та пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання щодо розгляду справи у спрощеному позовному провадженні.
До того ж, касаційна скарга стосується касаційного перегляду судових рішень у справі про задоволення позову про скасування податкового повідомлення-рішення в частині збільшення грошового зобов`язання на суму 5395,60 грн, що також не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і є встановлені пунктом 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для визнання касаційної скарги такою, яка подана у справі незначної складності.
Доводи ГУ ДПС, що ця адміністративна справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для відповідача, є непереконливими та належним чином не обґрунтовані (позбавлені конкретики).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтею 248, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2021.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Є.А. Усенко М.М. Гімон   М.Б. Гусак