Справа № 991/6270/21
Провадження1-кс/991/6363/21

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД

У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року                                                                м.Київ 

Вищий антикорупційний суд у складі:
слідчого судді         ОСОБА_1 ,
з участю: 
секретарів судового засідання         ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора         ОСОБА_4 ,
підозрюваного         ОСОБА_5 ,
захисників         ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 
        ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива Національного бюро Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42016040010000006 від 11.01.2016, щодо  ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка, Сумської області, громадянина України, одруженого, працюючого генеральним директором – головним конструктором РДТП ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод», місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, – підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст.  364 КК України,
ВСТАНОВИВ:
13.09.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання старшого детектива Національного бюро Третього відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_11 (далі – детектив) про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42016040010000006 від 11.01.2016. Клопотання погодив прокурор другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_12 .
Клопотання подане щодо особи, яка перебуває на свободі.
Доводи клопотання
Детектив зазначає, що група детективів Національного антикорупційного бюро України здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42016040010000006 від 11.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 191; ч. 2 ст. 364; ч. 3 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи державного підприємства «Науково-виробниче об`єднання «Павлоградський хімічний завод» (далі – ДП «НВО «ПХЗ»), діючи у змові із представниками суб`єктів господарювання приватного сектору економіки (посередницькими структурами) з метою отримання останніми неправомірної вигоди за рахунок зменшення економічної вигоди ДП «НВО «ПХЗ», у 2011 році створили умови для укладення гірничо-збагачувальними комбінатами, як кінцевими споживачами продукції заводу (промислових вибухових речовин), договорів на постачання не з їх виробником – ДП «НВО «ПХЗ», а з посередниками – ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Укрспецхем» та ТОВ «НВП «Зоря», всупереч інтересам служби, в інтересах останніх систематично подавали для участі в тендерах кінцевих споживачів комерційні пропозиції щодо продажу промислових вибухових речовин (власного виробництва) із зазначенням вищих цін, ніж пропонували на їхню продукцію посередники: ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Укрспецхем» та ТОВ «НВП «Зоря». 
У той же час, при надходженні до ДП «НВО «ПХЗ» пропозицій кінцевих споживачів щодо укладення прямих договорів постачання промислових вибухових речовин безпосередньо з ДП «НВО «ПХЗ», службові особи державного підприємства їм відмовляли, повідомляючи про передачу повноважень в питаннях реалізації промислових вибухових речовин «дилерам», пропонуючи укласти такі договори з ними, або ж взагалі залишали пропозиції кінцевих споживачів без відповіді.
За таких обставин, у 2013-2016 роках гірничо-збагачувальні комбінати для забезпечення власної господарської діяльності були змушені здійснювати закупівлю вибухових речовин не безпосередньо в їх виробника – ДП «НВО «ПХЗ», а в посередницьких структур – ТОВ «Укрспецхім» (у 2013-2014 роках), ТОВ «Укрспецхем» (у 2015 році) та ТОВ «НВП «Зоря» (у 2015-2016 роках), в інтересах і на користь яких діяли службові особи ДП «НВО «ПХЗ» та на рахунках яких акумулювався недоотриманий державним підприємством прибуток та, відповідно, упущена вигода.
Водночас відвантаження продукції ДП «НВО «ПХЗ» здійснювалося виключно з використанням власних транспортних засобів, особового складу та інших ресурсів державного підприємства на склади кінцевих споживачів, а не посередників, які, зокрема, не мали дозволів на поводження з вибуховими речовинами та не відповідали визначеним Законами України «Про поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення» та «Про перевезення небезпечних вантажів» вимогам.
Досудовим розслідуванням встановлено, що внаслідок реалізації промислових вибухових речовин ДП «НВО «ПХЗ» через штучно залучених посередників ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Укрспецхем», ТОВ «НВП «Зоря» за період 2013-2016 років державне підприємство недоотримало належний йому прибуток в сумі 43 312 663,15 грн (без ПДВ), що спричинило втрату активів державного підприємства на вказану суму, що є тяжкими наслідками. 
У клопотанні детектив стверджує, що до побудованої злочинної схеми з реалізації продукції державного підприємства через посередників причетні генеральний директор ДП «НВО «ПХЗ» ОСОБА_5 , директор комерційний ДП «НВО «ПХЗ» ОСОБА_13 та директор ТОВ «Укрспецхім» та ТОВ «Укрспецхем» ОСОБА_14 .
Так, досудовим розслідуванням встановлено, що протягом 2011-2016 років  ОСОБА_5 , будучи службовою особою ДП «НВО «ПХЗ», діючи умисно, з метою одержання неправомірної вигоди для інших юридичних осіб – ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Укрспецхем», ТОВ «НВП «Зоря», використав своє службове становище генерального директора ДП «НВО «ПХЗ» всупереч інтересам служби, шляхом безпосереднього підписання протягом 2011-2016 років договорів поставки, додаткових угод, специфікацій до них та інших документів, а також шляхом впливу на підлеглих працівників у вигляді надання відповідних інструкцій та вказівок, що мало наслідком укладення не прямих договорів поставки з безпосередніми кінцевими споживачами – гірничо-збагачувальними комбінатами ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» (далі – ПАТ «КЗК») та ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі – ПАТ «ЦГЗК»), а укладення ДП «НВО «ПХЗ» договорів поставки промислових вибухових речовин власного виробництва з посередницькими структурами, не ліцензованими для поводження з такими речовинами.
Внаслідок укладення та виконання таких договорів, поставка промислових вибухових речовин здійснювалася безпосередньо за рахунок транспортних та людських ресурсів ДП «НВО «ПХЗ» на склади кінцевих споживачів продукції – ПАТ «КЗК» та ПАТ «ЦГЗК», а різниця цін, встановлена специфікаціями до договорів поставки між ДП «НВО «ПХЗ» і посередницькими структурами та, відповідно, між посередницькими структурами і кінцевими споживачами, була недоотримана ДП «НВО «ПХЗ», що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави у вигляді заподіяних збитків державному підприємству. 
У результаті умисного використання ОСОБА_5 свого службового становища, з метою отримання неправомірної вигоди для юридичних осіб ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Укрспецхем», ТОВ «НВП «Зоря», всупереч інтересам служби, під час реалізації промислових вибухових матеріалів у період 2011-2016 років, ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» недоотримало належний йому прибуток в сумі 43 312 663,15 грн (без ПДВ), що спричинило втрату активів державного підприємства на вказану суму, що є тяжкими наслідками.
09.09.2021 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, тобто в умисному, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, використанні службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що завдало тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Посилаючись на наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що він може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також із врахуванням майнового і сімейного стану особи, інших даних про особу підозрюваного, детектив у клопотанні просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 14 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб на 01.01.2021, що становить 32 915 000 гривень, та покласти на нього виконання таких обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: 
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу детектива, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування із іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні: з підозрюваними ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ; зі свідками ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .
5) здати на зберігання до Національного антикорупційного бюро України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України.

Позиція сторін у судовому засіданні.
Прокурор ОСОБА_4 клопотання детектива підтримав, просив застосувати заставу щодо підозрюваного ОСОБА_5 із покладенням на останнього відповідних обов`язків, окрім обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу детектива, прокурора або суду, від якого прокурор відмовився у судовому засіданні, а також конкретизувавши обов`язок утримання від спілкування із іншим підозрюваним ОСОБА_13 . Послався на підстави, які наведені у клопотанні та, на його переконання, підтверджені доданими до нього матеріалами кримінального провадження. Зазначений у клопотанні детектива розмір застави прокурор вважає помірним для підозрюваного, зважаючи на задекларовані ним суми готівкових коштів та позичених коштів своїм дітям, і при цьому сторона обвинувачення не враховує кошти, розміщені на банківських рахунках орієнтовною сумою 28 млн грн. Застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистої поруки, на цьому етапі досудового розслідування буде недостатнім для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні, та забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, зважаючи на обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_5 , його майновий і соціальний статус.
Сторона захисту заперечила проти задоволення клопотання детектива. 
Заперечуючи проти клопотання про застосування запобіжного заходу, захисники висловили в судовому засіданні та/або виклали письмово такі аргументи:
- надані стороною обвинувачення докази не доводять того, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні злочину є обґрунтованою. Підозра є необґрунтованою через те, що здійснення продажу продукції підприємства через так званих посередників, а не напряму кінцевим споживачам, не заборонена для державного підприємства, є господарською діяльністю та не може утворювати склад злочину; ОСОБА_5 як генеральний директор не виходив за межі своїх службових повноважень; підприємство не було зобов`язане будь-яким нормативним актом здійснювати реалізацію продукції за ціною не нижче певної межі; немає документального підтвердження порушення прав державного підприємства, у зв`язку із яким можливо було б говорити про упущену вигоду та розрахувати її суму; договори ДП «НВО «ПХЗ» із ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Укрспецхем» та ТОВ «НВП «Зоря», які діяли в період 2013-2016 років, були підготовані, погоджені та укладені з дотриманням діючого на підприємстві із 26.05.2007 стандарту підприємства «Порядок складання та аналізу контракту»; підприємство здійснює свою діяльність відповідно до затверджених фінансових планів на відповідний рік, які містять планові показники за видами діяльності, і в результаті укладення та виконання договорів постачання із ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Укрспецхем» та ТОВ «НВП «Зоря» позитивно впливало на виконання та перевищення планових показників валової рентабельності в період 2011-2015 рокі; зазначена в підозрі сума збитків, завданих злочином, в розмірі понад 43 млн грн, не підтверджена належними доказами;
- здійснення досудового розслідування з порушенням правил підслідності, встановлених статтею 216 КПК України, військовою прокуратурою, що є істотним порушенням процесуального закону та має наслідком недопустимість доказів, що є основою клопотання детектива;
- ризики, передбачені статтею 177 КПК України, не доведені стороною обвинувачення;
- розмір застави, про який просить сторона обвинувачення, є завідомо непомірним для ОСОБА_5 та необґрунтованим, оскільки на нерухоме майно та грошові кошти на банківських рахунках його та дружини накладено арешт;
- до ОСОБА_5 , враховуючи його особу, його заслуги перед державою, державними органами і містом Павлоград, його стійкі сімейні та соціальні зв`язки в Україні, в разі прийняття слідчим суддею рішення про застосування запобіжного заходу, немає потреби застосовувати будь-який запобіжний захід; прокурор не довів, що більш м`який запобіжний захід, ніж застава у значному розмірі, не зможе запобігти тим незначним ризикам, на які він посилається.
Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію своїх захисників. Пояснив, що не вчиняв злочину, його дії як генерального директора були законними, укладення договорів із ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Укрспецхем» та ТОВ «НВП «Зоря» не завдало ДП «НВО «ПХЗ» матеріальної шкоди та було економічно вигідним для останнього.

Оцінка та мотиви слідчого судді
З матеріалів клопотання вбачається, що слідчою групою детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування, а прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора – процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за №42016040010000006 від 11.01.2016 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191; ч. 4 ст. 191; ч. 2 ст. 364; ч. 3 ст. 209 КК України, та за підозрою ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.
09.09.2021 ОСОБА_5 вручено повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, а саме у використанні ним як службовою особою свого службового становища всупереч інтересам служби, з метою отримання неправомірної вигоди для юридичних осіб ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Укрспецхем» та ТОВ «НВП «Зоря», що спричинило тяжкі наслідки у вигляді недоотриманої вигоди ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» в сумі 43 312 663,15 грн (без ПДВ), вчиненому за попередньою змовою групою осіб.
Отже, відповідно до вимог ст. 42, ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_5 має статус підозрюваного в цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.
Клопотання підсудне Вищому антикорупційному суду, відповідно до ст. 33-1, 216 КПК України, оскільки досудове розслідування в цьому кримінальному провадженні здійснюється щодо злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, і наявна умова, передбачена пунктом 2 ч. 5 ст. 216 КПК України – розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної власності перевищує 50 відсотків).

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: 
-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 
-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 
-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
У зв`язку з цим слід дослідити кожну із зазначених обставин окремо.

Щодо наявності обґрунтованої підозри
Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права. 
Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04)). При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні злочину є доведеною, тобто зазначені у клопотанні детектива і додані до нього документи кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити зазначений вище злочин.
Так, підставами для обґрунтованої підозри про те, що  ОСОБА_5 вчинив вказаний вище злочин, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді і досліджених у судовому засіданні матеріалах (доказах) кримінального провадження. Такими доказами (документами, висновками експертів, показаннями) кримінального провадження є, зокрема: 
-документи щодо призначення ОСОБА_5  на посаду генерального директора – головного конструктора РДТП ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» і обіймання цієї посади в період з 16.09.2003 до 31.12.2017: накази від 16.09.2003, від 24.12.2020, контракти з керівником підприємства від 24.12.2007, від 20.12.2012 (т. 4 а.с. 1-14);
-первинні бухгалтерські документи щодо реалізації промислових вибухових речовин від ДП «НВО «ПХЗ» до ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Укрспецхем» та ТОВ «НВП «Зоря»: договора на поставку продукції ДП «НВО «ПХЗ» від 17.08.2011 №269711, від 29.12.2014 №200315, від 23.06.2015 №900-147215, від 23.06.2015 №901-147415 з додатковими угодами та специфікаціями до них, які містять відомості про відправника продукції – ДП «НВО «ПХЗ», вантажоотримувача – ПАТ «КЗК» та ПАТ «ЦГЗК», обсяги та походження вибухових речовин, що підтверджує фактичні безпосередні поставки товару від ДП «НВО «ПХЗ» кінцевим споживачам, без залучення ресурсів посередників (т. 1 а.с. 8-39, 75-97);
-кореспонденція між ДП «НВО «ПХЗ» та ТОВ «Укрспецхім», кінцевими споживачами та ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Укрспецхем» із кінцевими споживачами: листи ДП «НВО «ПХЗ» про наділення ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Укрспецхем», ТОВ «НВП «Зоря» статусом дилерів (уповноважених посередників), листи про відмову від участі в торгах, листи з відпускними цінами на власну продукцію, вищими ніж у посередників, а також листи кінцевих споживачів адресовані ОСОБА_5 із пропозиціями укладання прямих контрактів на реалізацію продукції ДП «НВО «ПХЗ» (т. 1 а.с. 40-74, 98-101 ). Зокрема, ТОВ «Укрспецхем» надіслало на адресу ПАТ «КЗК» лист від 26.03.2015, в якому повідомило про можливість поставки вибухових матеріалів у квітні 2015 року за такою ціною: грамоніт 79/21 по 44 917,50 грн без ПДВ за 1 тону, амоніт 6ЖВ по 107 250 грн без ПДВ за 1 тону, з умовою 100 % передплати (т. 2 а.с. 67-68), натомість ДП «НВО «ПХЗ» своїм листом від 30.03.2015 на адресу ПАТ «КЗК» повідомило про можливість поставити у другому кварталі 2015 року такі ж вибухові речовини за вищими цінами, а саме: грамоніт 79/21 по 49 000 грн без ПДВ за 1 тону, амоніт 6ЖВ по 117 000 грн без ПДВ за 1 тону, з умовою передплати (т. 2, а.с. 69,70);
-протоколи оглядів документації, що становить банківську таємницю АТ КБ «Приватбанк» щодо ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Укрспецхем», Фоміна, Кирилова, Хорошаєвої та інших фізичних осіб, згідно з якими підтверджено обсяги господарських операцій між ДП «НВО «ПХЗ», ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Укрспецхем», ПАТ «КЗК» та ПАТ «ЦГЗК», а також виявлено схему, відповідно до якої з рахунків ТОВ «Укрспецхім» та ТОВ «Укрспецхем» під виглядом поворотної фінансової допомоги, з використанням системи управління рахунком «Приват 24» або безпосередньо через відділення АТ КБ «Приватбанк», систематично списувалися на картковий рахунок ОСОБА_14 № НОМЕР_1 та працівника ТОВ «Укрспецхім» та ТОВ «Укрспецхем» ОСОБА_17 № НОМЕР_2 грошові кошти, які у подальшому, з використанням системи управління рахунком «Приват 24» або безпосередньо через відділення АТ КБ «Приватбанк», списувалися ними на рахунки інших фізичних осіб, у тому числі двічі у травні-червні 2014 року на рахунок ОСОБА_13 №  НОМЕР_3 , відкритий у АТ «КБ «Приватбанк», в сумі 91 380,00 та 99 281,00 грн (т. 1 а.с. 143-171);
-протоколи за результатами НСРД щодо ОСОБА_13 : 11.08.2016 (під час проведення обшуків у ДП «НВО «ПХЗ») ОСОБА_13 у телефонних розмовах із директором з логістики та закупівлі ПАТ «КЗК» ОСОБА_24 повідомив, що вказівки працювати через посередників він одержав від генерального директора; 05.02.2018 під час телефонної розмови з директором ТОВ «Укрспецхім» та ТОВ «Укрспецхем» ОСОБА_14 . ОСОБА_13 також підтвердив, що всі питання укладання договорів вирішувалися з «першим керівником», що ОСОБА_14 також підтвердив під час цієї розмови; протокол за результатами НСРД щодо ОСОБА_14 : 20.08.2018 ОСОБА_13 у розмові, що стосувалася показань органу досудового розслідування, повідомив ОСОБА_14 , що не бажає випрацьовувати якусь версію, а бажає сказати, як було насправді, що він отримував вказівки (працювати через посередників) «зверху» (т. 1 а.с. 102-107, 117-118, 134-135);
-показання свідків (протоколи допитів свідків) – службових осіб ПАТ «КЗК» та ПАТ «ЦГЗК»:  ОСОБА_25  (голови тендерного комітету ПАТ «КЗК»),  ОСОБА_24  (директора із закупівель та логістики ПАТ «КЗК»), з яких вбачається монопольне становище ДП «НВО «ПХЗ» на ринку;  ОСОБА_20  (начальник відділу закупівель ПАТ «ЦГЗК»),  ОСОБА_21  (фахівець відділу постачання ПАТ «ЦГЗК»), які підтвердили факти штучного залучення ДП «НВО «ПХЗ» посередницьких структур під час реалізації товариствам-кінцевим споживачам вибухових речовин (т. 1 а.с. 184-187, 188-192, 193-197, 198-203); ОСОБА_26 (колишнього директора ТОВ «Укрспецхім», підписанта перших документів), яка назвала себе номінальним директором ТОВ «Укрспецхім» та ТОВ «Деметра-Плюс», яка документів щодо діяльності ТОВ «Укрспецхім» не підписувала та не цікавилася його діяльністю, що свідчить про відсутність реальної господарської діяльності ТОВ «Укрспецхім», та його контроль сторонніми особами (т. 1 а.с. 208-212);
-висновок судово-економічної експертизи від 07.05.2021 №211/7, відповідно до якого документально підтверджено обсяги господарських операцій з ТОВ «Укрспецхім» та ТОВ «Укрспецхем» за 2013-2015 роки та, відповідно, сума різниці між вартістю реалізованої у вказані роки ДП «НВО «ПХЗ» продукції – промислові вибухові речовини на користь ТОВ «Укрспецхім» та ТОВ «Укрспецхем» та вартістю, за якою ця продукція була реалізована ТОВ «Укрспецхім» та ТОВ «Укрспецхем» кінцевим споживачам, становить 27 165 896,03 грн (без ПДВ) (т. 3 а.с. 73-113);
-висновок судово-економічної експертизи від 22.11.2018 №11644/18-72, згідно з яким висновок Аудиторського звіту діяльності ДП «НВО «ПХЗ» за 2013-2015 роки від 21.09.2016 № 01-10 в частині завданих збитків внаслідок укладання та виконання договорів поставки від 23.06.2015 № 900-147215 та від 23.06.2015 №901-147415 в 2013-2015 роках документально підтверджується в сумі 7 062 883,99 грн і вказаній сумі дорівнює розмір недоотриманих належних ДП «НВО «ПХЗ» доходів внаслідок укладання та виконання зазначених договорів поставки, а також документально підтверджується звіт спеціаліста з представленням консультаційних висновків від 21.05.2018 в частині завданих збитків (упущеної вигоди) у вигляді недоотриманих належних ДП «НВО «ПХЗ» доходів внаслідок укладання та виконання договорів поставки від 23.06.2015 №900-147215 та від 23.06.2015 №901-147415 в 2016 році в сумі 9 083 883,99 грн (т. 3 а.с. 195-221);
-звіт спеціаліста з представленням консультаційних висновків від 21.05.2018 (завідувача сектору внутрішнього аудиту Державного космічного агентства України ОСОБА_27 ), відповідно до якого укладення службовими особами ДП «НВО «ПХЗ» договору поставки від 23.06.2015 №900-147215 (зі змінами та доповненнями) та договору поставки від 23.06.2015 №901-147415 (зі змінами та доповненнями) із посередницькою структурою – ТОВ «НВП «Зоря» з реалізації державним підприємством у 2016 році власної продукції (вибухових матеріалів) кінцевим споживачам – ПАТ «КЗК» і ПАТ «ЦГЗК» через цього посередника, а не напряму із вказаними кінцевими споживачами, не мало економічної вигоди та наявності фінансово-економічного сенсу для ДП «НВО «ПХЗ» (т. 3 а.с. 114-194);
-висновок судової почеркознавчої експертизи від 05.10.2016 № 365-П, відповідно до якого підписи в договорах про поставку продукції щодо реалізації промислових вибухових речовин від ДП «НВО «ПХЗ» до ТОВ «Укрспецхім» (від 17.08.2011 №269711), ТОВ «Укрспецхем» (29.12.2014 №200315), частині додаткових угод та специфікацій до них, а також у додаткових угодах і специфікаціях до Договорів з ТОВ «НВП «Зоря» (від 23.06.2015 №900-147215 та від 23.06.2015 №901-147415), датованих 2016 роком, у графах: «ПОСТАВЩИК ГП «НПО «ПХЗ» Л.Н.ШИМАН», «ПОСТАВЩИК: ГП «НПО «ПХЗ» Генеральный директор – Главный конструктор РДТТ Л.Н.ШИМАН», «Поставщик: Л.Н. ШИМАН» та інших, виконано самим ОСОБА_5 (т. 3 а.с. 222-236).
Наявні в матеріалах провадження докази є вагомими і достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».
Висновок комісійного експертного дослідження № 13/05/17-2 за результатами проведення комісійного економічного дослідження від 13.05.2017 та Висновок комісійної судово-економічної експертизи № 29/12-16-1 за матеріалами кримінального провадження № 42016040010000006 від 29.12.2016, складений судовими експертами ТОВ «Українське незалежне науково-дослідне бюро судових експертиз «СОВА», щодо питань, чи підтверджуються документально висновки аудиторського звіту № 01-10 від 21.09.2016 про результати проведення планового внутрішнього фінансового аудиту діяльності ДП «НВО «ПХЗ» за 2013-2015 роки, на які посилається сторона захисту, не містять відомостей про те, які саме документи (найменування) були надані замовником і, відповідно, підлягали дослідженню експертами, та за своїм змістом не спростовують доводи сторони обвинувачення про те, що діями службових осіб підприємства ймовірно було завдано майнової шкоди на суму, що перевищує двісті п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на час закінчення вчинення кримінального правопорушення, що є необхідним для кваліфікації діяння за ч. 2 ст. 364 КК України, та висновки експертиз, проведених у кримінальному провадженні за постановами детективів.
Аргументи сторони захисту про те, що своїми діями щодо укладення договорів поставки із посередниками ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Укрспецхем» та ТОВ «НВП «Зоря» ОСОБА_5 , який діяв як генеральний директор підприємства, не порушував вимоги нормативно-правових актів, діяв у межах своїх повноважень і тому в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, слідчий суддя відхиляє з таких підстав. Диспозиція ч. 2 ст. 364 КК України передбачає кримінальну відповідальність за зловживання владою або службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи використання службовою особою влади чи службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки для охоронюваних законом прав, свобод та інтересів окремих громадян або державних чи громадських інтересів, або інтересів юридичних осіб. Така передбачена статтею 364 КК України форма вчинення кримінального правопорушення як зловживання службовим становищем полягає у використанні службовою особою всупереч інтересам служби своїх повноважень і можливостей, пов`язаних із посадою, тобто для складу цього злочину є необхідним вчинення особою діяння, яке зумовлене її службовим становищем і пов`язане зі здійсненням нею своїх службових повноважень на шкоду інтересам підприємства за місцем роботи. У даному випадку, за версією сторони обвинувачення, таке зловживання службовим становищем виразилося в неправомірному, за попередньою змовою з іншими особами, сприянні юридичним особам у здійсненні їх господарської діяльності та отриманні ними прибутку, що не відповідало інтересам підприємства, яким він керує. 
Доводи захисту про те, що договори поставки були укладені між ДП «НВО «ПХЗ» та ТОВ «Укрспецхім», ТОВ «Укрспецхем» та ТОВ «НВП «Зоря» в межах повноважень генерального директора ОСОБА_5 та відповідно до затвердженого на підприємстві стандарту про порядок складання та аналізу контракту, їх виконання забезпечувало прибуток від реалізації вибухових речовин вищий, ніж передбачений у фінансових планах на відповідний рік, не виключають наявності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення. Так, наявність цивільно-правових чи інших подібних правовідносин, які були закріплені в певному правочині, не виключає можливості кваліфікації діяння особи як кримінального правопорушення за наявності усіх необхідних елементів складу такого злочину, адже такі відносини можуть бути частиною реалізації умислу особи на отримання неправомірної вигоди для іншої фізичної або юридичної особи, коли особа (за версією слідства, діяла у змові із представниками інших суб`єктів господарювання) одразу мала намір діяти всупереч інтересам свого підприємства. Тобто укладення певних правочинів (договорів поставки) може бути формою зловживання особою своїм службовим становищем і частиною реалізації умислу на отримання неправомірної вигоди певною особою, та не виключає наявності в діях службової особи складу відповідного кримінального правопорушення.
Доводи сторони захисту, висловлені у судовому засіданні, здебільшого зводяться до оцінки обґрунтованості підозри та наявності у сторони обвинувачення доказів з точки зору їх належності, допустимості і достатності для висновку про остаточну винуватість підозрюваного, що виходить за межі повноважень слідчого судді під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Оцінку таким доказам і кінцевий висновок щодо винуватості особи має надати суд під час розгляду справи по суті.

Щодо наявності ризиків
Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.
Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити такі дії, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України:
1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
ОСОБА_5 , після зняття обмежень вільного пересування у зв`язку із введеними карантинними заходами, має можливість покинути територію України, оскільки в нього наявний паспорт громадянина України для виїзду за кордон. На підтвердження зазначеного, органом досудового розслідування встановлено, що в період часу з серпня 2018 року по серпень 2021 року ОСОБА_5  за допомогою авіасполучення 36 разів перетинав державний кордон України на виїзд в різних напрямках з використанням паспортів НОМЕР_4 (діє до 14.07.2030) та НОМЕР_5 (діє до 07.10.2026) (т. 4 а.с. 34, 36), що вказує на звичність виїзду за межі України та перебування за кордоном.
Також підозрюваний ОСОБА_5 та його дружина ОСОБА_28 мають для цього відповідні матеріальні, фінансові можливості, у тому числі за межами України у зв`язку із володінням корпоративними правами іноземних офшорних компаній, які ОСОБА_5 не відображав у поданих деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за попередні роки. Зазначені обставини підтверджують відомості, наявні в декларації ОСОБА_5 за 2020 рік, в Єдиній автоматизованій інформаційній системі ДПС України про розмір доходів ОСОБА_5 , ОСОБА_28 та їх джерела за період з 1998 року по І кв. 2021 року, протоколі огляду матеріалів компетентних органів Князівства Ліхтенштейн від 17.03.2021 , протоколі огляду від 02.09.2021 інформації, наданої банківськими установами щодо рахунків ОСОБА_5 , ОСОБА_28 , (т. 4 а.с. 15-29, 42, 126-168, 169-180, 181).
Такі відомості дають підстави вважати, що в підозрюваного достатньо фінансових ресурсів для того, аби на протязі тривалого проміжку часу винаймати житло в будь-якому населеному пункті України або за кордоном, а також забезпечувати свою життєдіяльність без необхідності здійснення трудової діяльності. 
Злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , відповідно до ч. 6 ст. 12, примітки до ст. 45 КК України є тяжким злочином і віднесений до категорії корупційних, передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років. У випадку визнання ОСОБА_5 винуватим у вчинені вказаного злочину, йому може бути призначене покарання, пов`язане із реальним позбавленням волі без можливості застосування правил ст. 69, 75 КК України (пільгових інститутів призначення покарання). Зазначені обставини можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.
Покладення на підозрюваного зазначених у клопотанні детектива обов`язків прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом, не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу детектива, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання до Національного антикорупційного бюро України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України, – є процесуальними заходами, спрямованими на запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, однак їх застосування, в разі задоволення клопотання детектива, не виключає існування самого ризику того, що підозрюваний може вчинити відповідну спробу.
Наведені обставини у своїй сукупності дають достатні підстави для переконання, що існує ризик того, що підозрюваний  ОСОБА_5 має реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду як на території України, так і за її межами.
2. Незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
ОСОБА_5 , перебуваючи з 1999 року по теперішній час на посаді генерального директора ДП «НВО «ПХЗ» та будучи депутатом Дніпропетровської обласної ради 6 скликання у 2010-2015 роках, набув особисто та через інших співучасників злочину міцні адміністративні та політичні зв`язки, а також стійкі ділові та дружні стосунки з іншими вищими службовими особами у державі. У зв`язку із цим підозрюваний ОСОБА_5 має можливість здійснити у поза процесуальний спосіб вплив (психологічний, адміністративний тиск) на учасників кримінального провадження, зокрема на колишніх підлеглих та свідків, підозрюваного з числа діючих працівників ДП «НВО «ПХЗ», що знаходяться у службовій залежності від нього та які можуть володіти відомостями про обставини скоєння інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, з метою недопущення надання такими особами викривальних показів щодо ОСОБА_5 .
Так, результати негласних слідчих (розшукових) дій і допиту свідка ОСОБА_24 вказують на те, що директор комерційний ДП «НВО «ПХЗ» ОСОБА_13 (є іншим підозрюваним у цьому кримінальному провадженні) одержував вказівки реалізовувати продукцію ДП «НВО «ПХЗ» через посередників безпосередньо від генерального директора – ОСОБА_5 . 
Зазначене свідчить про необхідність покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними. 
При оцінці вказаного ризику слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.
Отже, на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у поза процесуальний спосіб на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні з метою ненадання ними органу досудового розслідування достовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення або відмови від надання показань для уникнення останнім кримінальної відповідальності.
Водночас у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Зазначений ризик не був доведений прокурором на основі відповідних матеріалів кримінального провадження. Так, посилання сторони обвинувачення на те, що Головним підрозділом детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування двох інших кримінальних провадженнях – № 52018000000000733 від 20.07.2018 за ч. 2 ст. 364 КК України та № 52019000000000537 від 01.07.2019 за ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, за фактами вчинення службовими особами з числа керівництва ДП «НВО «Павлоградський хімічний завод» корупційних кримінальних правопорушень під час здійснення закупівлі товарів за кошти державного підприємства – як на обставини, що підтверджують наявність ризику вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає необґрунтованими. Так, згідно з наданими витягами з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.09.2021 (т. 4 а.с. 182, 183-184), у вказаних кримінальних провадженнях жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Наведений у клопотанні детектива аргумент про те, що характер здобутих доказів у кримінальних провадженнях, вказують на пряме відношення до вчинення цих кримінальних правопорушень ОСОБА_29 , який використовуючи надані йому службові повноваження може продовжувати вчиняти інші аналогічні злочини на займаній посаді генерального директора ДП «НВО «ПХЗ» – головного конструктора РДТТ, не узгоджуються із вимогами п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, яка встановлює обов`язковість повідомлення особі про підозру у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення. У зв`язку із наведеним на даний час відсутні підстави вважати, що до вчинення злочинів, розслідуваних в інших кримінальних провадженнях, причетний ОСОБА_5 , тому, як наслідок, слідчий суддя дійшла висновку про недоведеність прокурором існування ризику вчинення підозрюваним ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення. 

Щодо наявності інших обставин
Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді застави і визначаючи її розмір та перелік обов`язків, які необхідно покласти на підозрюваного, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік підозрюваного – шістдесят один рік, який є пенсіонером за віком та продовжує працювати на посаді керівника державного підприємства; що раніше не судимий; тривалий час має постійне незмінне місце роботи та стабільно високий дохід для існування; має міцні сімейні та соціальні зв`язки – одружений, має трьох малолітніх дітей; постійно проживає в належному подружжю житловому будинку в Дніпропетровській області; що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, що є корупційним, і йому загрожує покарання, у разі визнання його винуватим, у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється ОСОБА_5 , в сумі понад 43 млн грн. 
Також слідчий суддя бере до уваги подані захисниками документи щодо позитивної професійної та наукової репутації ОСОБА_5 , про яку свідчать присвоєння йому звання «Герой України» у 2013 році, нагородження орденами, присвоєння почесних звань, нагородження заохочувальними відзнаками різних державних органів, наявність наукового звання. 
Допитані в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідки ОСОБА_30 (засновник ІТ-компанії, яка надавала послуги ДП «НВО «ПХЗ», знайомий із ОСОБА_5 з 2001 року) та ОСОБА_31 (начальник управління охорони праці та екологічного нагляду на ДП «НВО «ПХЗ») охарактеризували ОСОБА_5 як високопрофесійного, відповідального і відданого справі керівника, який багато років дбає про роботу та розвиток заводу, та за своїм складом характеру не може бути злочинцем, діяти на шкоду підприємству. Зі слів свідка ОСОБА_31 , важливі напрямки діяльності заводу і виконання взятих виробничих зобов`язань залежать від безпосереднього перебування ОСОБА_5 на робочому місці і можливості спокійно виконувати свої службові обов`язки як керівника підприємства.
Слідчий суддя вважає, що нагороди ОСОБА_5 , його заслуги і високі досягнення у роботі безумовно мають значення, проте не спростовують та не виключають наявності зазначених вище ризиків переховування від органу досудового розслідування та впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

Щодо неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу
При вирішення питання про можливість передачі підозрюваного  ОСОБА_5 на поруки народного депутата України ОСОБА_9 , який подав до суду письмове зобов`язання про особисту поруку від 14.09.2021, слідчий суддя виходить з наступного.
Особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу (ч. 1 ст. 180 КПК України). Кількість поручителів, згідно з частиною другою цієї статті, визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід, і наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.
Отже, при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого статтею 180 КПК України, найважливішою гарантією реального виконання покладених на нього обов`язків є особисті якості поручителя, який є авторитетом, зумовленим моральними якостями особистості – силою прикладу і здатністю адекватно виразити сенс необхідної вимоги в тому чи іншому випадку. 
Слідчим суддею не ставляться під сумнів високі моральні якості, неупереджена громадянська позиція та авторитет народного депутата України  ОСОБА_9 , який висловив бажання взяти підозрюваного ОСОБА_5  на поруки. Проте слідчий суддя враховує, що ОСОБА_9 хоча і обраний народним депутатом України по округу, до якого входять населені пункти Павлоградського району і суміжних із ним районів Дніпропетровської області, тобто користується довірою місцевих жителів (виборців), проте в силу свого суттєво молодшого віку (різниця у 21 рік із ОСОБА_5 ), незначного періоду (із осені 2019 року) знайомства із ОСОБА_5 і виключно як із генеральним директором ДП «НВО «ПХЗ» у зв`язку зі своєю роботою в Комітеті Верховної Ради України з питань бюджету та опрацюванням бюджетних питань щодо реалізації державної програми, в якій задіяне вказане державне підприємство, не є достатнім авторитетом для підозрюваного, щоб забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків і за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.
Враховуючи сукупність досліджених обставин кримінального провадження, характер і тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину, майновий та соціальний статус останнього, та наявні ризики, слідчий суддя дійшла висновку, що такий засіб забезпечення кримінального провадження як особиста порука в даному випадку не здатен у повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. 
Особистого зобов`язання для запобігання двом доведеним ризикам буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_5 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків, вірогідність настання яких спонукало би його до належної процесуальної поведінки та виконання покладених на нього обов`язків.
Враховуючи обставини кримінального провадження і наявність доведених ризиківпереховування від органу досудового розслідування, суду та незаконного впливу на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, особи підозрюваного, його майнового стану, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж застава, на цьому етапі досудового розслідування буде недостатнімдля забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання існуючим ризикам.
Отже, за наслідками розгляду клопотання детектива слідчий суддя дійшла висновку про його обґрунтованість і наявність підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 такого запобіжного заходу як застава, що буде пропорційним, співмірним та таким, що не становитиме надмірний тягар, не суперечитиме КПК України, оскільки саме цей захід забезпечення дасть можливість уникнути встановлених ризиків та в достатній мірі гарантуватиме виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Щодо розміру застави
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).
Зважаючи на наведені норми законодавства, ураховуючи: тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5  та його суспільну небезпеку, що виражається в імовірному завданні матеріальної шкоди державному підприємству, керівником якого він є, на суму понад 43 млн грн; вид і розмір покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим; сімейний стан підозрюваного та відомості про його майновий стан (у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за 2020 рік зазначений його сукупний дохід становить 4 210 306 грн, також задекларовано надання позик своїм дітям у валюті на суму близько 26 млн. грн, та готівкові грошові кошти в розмірі 65 000 Євро, 42 000 доларів США, 940 000 грн), також наявність на праві власності в ОСОБА_5 та на праві спільної сумісної власності подружжя чотирнадцяти об`єктів нерухомого майна (житлових будинків, земельних ділянок, квартир в різних населених пунктах України); його службовий та соціальний статус як керівника державного підприємства стратегічного значення, слідчий суддя дійшла переконання, що застава в максимальному розмірі, передбаченому п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Водночас розмір застави, який просить визначити сторона обвинувачення в сумі 32 915 000 грн може бути непомірним для підозрюваного з точки зору реальної можливості її внесення в передбачений ч. 6 ст. 182 КПК України п`ятиденний строк, оскільки раніше була постановлена ухвала слідчого судді Вищого антикорупційного суду про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_5 , розміщені на банківських рахунках, та на його частину у майні, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя (грошові кошти на банківських рахунках та об`єкти нерухомого майна). 
Розмір застави розраховується із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на дату застосування запобіжного заходу (з 01.07.2021 становить 2 379,00 грн). Слідчий суддя вважає, що внесення застави в сумі 4 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 10 110 750 грн, здатне в достатній мірі забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків. 
У частині 5 ст. 194 КПК України закріплено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. І такі обов`язки, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.
У судовому засіданні з урахуванням ризиків, передбачених ч. 1, 3 ст. 177 КПК України, прокурор довів необхідність покладення на підозрюваного ОСОБА_5  окремих із зазначених у прохальній частині клопотання детектива обов`язків, а саме обов`язків прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, утримуватися від спілкування із іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні. Щодо підозрюваного ОСОБА_13 , який є директором комерційним на ДП «НВО «ПХЗ», тобто підлеглим ОСОБА_5 , з урахуванням позиції сторін у судовому засіданні, слід встановити обов`язок ОСОБА_5 утримуватися від спілкування з вказаною особою лише в частині спілкування щодо будь-яких обставин цього кримінального провадження.
Щодо покладення на підозрюваного обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу детектива, прокурора або суду у судовому засіданні прокурор повідомив, що не підтримує клопотання в цій частині, тому, відповідно, такий обов`язок не може бути покладений на підозрюваного.
На підставі наданих стороною захисту документів про те, що ОСОБА_5 як керівник ДП «НВО «ПХЗ» упродовж цього і попередніх років регулярно і часто виїздив у короткотермінові відрядження до іноземних країн з метою представництва підприємства в переговорах з іноземними компаніями (щодо імпорту обладнання, імпорту сировини та обладнання, для техніко-комерційних переговорів) та на період вересень-листопад 2021 року заплановані6 відряджень генерального директора підприємства до різних країн світу, слідчий суддя дійшла висновку не покладати на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язку здати на зберігання до Національного антикорупційного бюро України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України, оскільки визначений розмір застави у сумі понад 10 млн грн є достатньо значимим для особи аби гарантувати повернення підозрюваного ОСОБА_5 із закордонних відряджень на територію України.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. 177, 178, 182, 194-196, 309 КПК України, 
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання детектива задовольнити частково.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід заставу в сумі 4 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 10 110 750 (десять мільйонів сто десять тисяч сімсот п`ятдесят) гривен, та покласти на нього на строк два місяці – до 15.11.2021 такі обов`язки: 
1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) утримуватися від спілкування із іншими підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні: з підозрюваними ОСОБА_13 (в частині спілкування щодо будь-яких обставин цього кримінального провадження) та ОСОБА_14 ; зі свідками ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 .
У іншій частині клопотання відмовити.
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі протягом дії ухвали у національній грошовій одиниці на такий розрахунковий рахунок: Вищий антикорупційний суд, код ЄДРПОУ 42836259, номер рахунка за стандартом IBAN НОМЕР_6 , призначення платежу: Прізвище, ім`я, по-батькові підозрюваного, кошти застави, згідно з ухвалою суду (номер справи, дата ухвали, назва суду).
Роз`яснити підозрюваному, що він не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора, що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні. 
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду упродовж 5-ти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя                                                               ОСОБА_1