Ухвала
 
15 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 570/4030/18
провадження № 61-11228ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 03 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: визнати незаконним та скасувати рішення Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 18 грудня 2008 року № 725 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,15 га; визнати незаконним та скасувати рішення Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 09 грудня 2009 року № 1098 щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1 ; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 400612; визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер 5624689500:06:040:0589, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , від 24 жовтня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Самсонюком Ф. П. (реєстровий номер 1009), та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 1858124, від 22 квітня 2013 року.
 
Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 03 вересня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.
 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 03 червня 2021 року (повний текст якої складено 07 червня 2021 року) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 03 вересня 2020 року скасовано. Позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 18 грудня 2008 року № 725 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,15 га, в селі М. Олексин Рівненського району Рівненської області. Визнано незаконним та скасовано рішення Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 09 грудня 2009 року № 1098 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_3 земельної ділянки площею 0,0876 га в селі М. Олексин Рівненського району Рівненської області. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 400612, виданий ОСОБА_3 на підставі рішень Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області від 18 грудня 2008 року № 725 та від 09 грудня 2009 року № 1098, на земельну ділянку площею 0,0876 га, розташовану в селі М. Олексин Рівненського району Рівненської області. Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, кадастровий номер 5624689500:06:040:0589, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 24 жовтня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Самсонюком Ф. П. (реєстровий номер 1009). В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
01 липня 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного суду від 03 червня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 03 вересня 2020 року.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
 
Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
На обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення ОСОБА_1 вказав, що апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 серпня 2019 року у справі № 158/689/16.
 
Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. ОСОБА_1 як особа з інвалідністю ІІ групи звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
 
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395  ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського апеляційного суду від 03 червня 2021 року.
 
Витребувати з Рівненського районного суду Рівненської області цивільну справу № 570/4030/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , Шпанівської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання незаконними та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання недійсним договору дарування земельної ділянки та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 16 серпня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко