запорізький апеляційний суд

Провадження №33/807/595/21	Головуючий у 1-й інстанції Дмитрієва М.М.	
Єдиний унікальний №333/3703/21	Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.	
Категорія – ст.130 ч.1 КУпАП	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
       03 вересня 2021 року                                                 м.Запоріжжя
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., за участю ОСОБА_1 і його захисника – адвоката Бистрова Д.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 23 липня 2021 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , 
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ
Згідно з постановою суду, 22.05.2021 року о 21:41 год., ОСОБА_1 у м. Запоріжжя по вул. Європейській керував транспортним засобом «ЗАЗ – TF 699 Р», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР.
ОСОБА_1 визнано винним та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 454 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову районного суду скасувати, справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначив, що його транспортний засіб працівниками поліції було зупинено незаконно. Беззаперечної відмови від проходження огляду на стан сп`яніння працівникам поліції не надавав та зазначав, що підставою, що унеможливлювала проходження ним відповідного огляду, була термінова необхідність вжити ліки, які знаходились вдома.
Зазначав, що акт огляду на стан сп`яніння не складався на місці зупинки та йому не вручався. Направлення для проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі було складено поліцейським вже після повідомлення про складання протоколу про адміністративне правопорушення та йому не вручалось, а також наявні розбіжності між відомостями щодо технічного засобу, за допомогою якого велась відеофіксація обставин події.
Звертав увагу суду, що 23.05.2021 року о 00:25 год він самостійно звернувся до КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР та пройшов медичний огляд, за результатами якого було підтверджено відсутність як алкогольного так і наркотичного сп`яніння. 
Зауважував, що суддя районного суду поставилась необ`єктивно до розгляду даної справи про адміністративне порушення, оскільки є близькою родичкою ОСОБА_2 , яка ініціювала судовий процес стягнення з його захисника адвоката Бистрова Д.О. на її користь майнової шкоди в наслідок ДТП, що свідчить про наявність конфлікту інтересів.
Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Бистрова Д.О., які в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Тобто, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом і факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.
Згідно п. 6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Під час перевірки апеляційним судом матеріалів справи будь-яких істотних порушень допущених при їх складанні не встановлено. Протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 266181 від 22.05.2021 року відносно ОСОБА_1 містить всі необхідні відомості, передбачені ст.256 КУпАП. 
Крім того, зміст долученого до матеріалів справи відеозапису узгоджується з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення та беззаперечно підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. 
Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відтак, апеляційний суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, а саме: 
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №266181 від 22.05.2021 року; 
-рапортом сержанта Є.Красюка, зміст якого повністю узгоджується зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення; 
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в якому зазначено, що огляд водія на стан сп`яніння працівниками поліції за допомогою Alcotester Drager-6810 не проводився у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 . Підставою для проведення такого тесту були: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів; 
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до змісту якого вказаний огляд не проводився у зв`язку із відмовою водія.
Зі змісту відео вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції у встановленому законом порядку було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. При цьому останньому неодноразово було роз`яснено, що процедура огляду недовготривала та проводиться за допомогою спецзасобу на місці. Однак, ОСОБА_1 мав стійку позицію небажання проходити вказаний огляд як на місці зупинки так і в медичному закладі, про що неодноразово повідомляв працівників поліції.
Апеляційний суд критично ставиться до тверджень з приводу того, що виконати вимогу поліцейського та пройти огляд на стан сп`яніння на місці ОСОБА_1 завадив його хворобливий стан. Оскільки, як вбачається зі змісту відео, останній весь час був поряд з працівниками поліції та перебував більш ніж півгодини у стані, який не перешкоджав йому пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою Alcotester Drager.
Відтак, ОСОБА_1 , будучи водієм транспортного засобу, був зобов`язаний виконати вимогу працівника поліції та пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. 
Твердження апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку повністю спростовуються дослідженим під час апеляційного розгляду змістом відеозапису.
Доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_1 особисто не вручались акт та письмове направлення на проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння не є суттєвими та не спростовують факту відмови останнього від проходження такого огляду.
Не впливає на рішення при розгляді даної справи і причина зупинки працівниками поліції транспортного засобу ОСОБА_1 .
Доводи апелянта з приводу відсутності у працівників поліції підстав для проведення огляду на стан не є переконливими, оскільки огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Посилання апелянта на результати пройденого ним огляду на стан сп`яніння того ж дня за власним бажанням не впливають на висновки суду, адже протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено не за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а за відмову виконати вимогу поліцейського пройти відповідний огляд у встановленому законом порядку.
Щодо обставин, зазначених апелянтом з приводу упередженості судді районного суду під час розгляду даної справи слід зазначити, що апеляційний суд не вбачає підстав вважати прийняте суддею рішення необґрунтованим, чи таким, що суперечить матеріалам справ. 
Суддею районного суду своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясовані всі обставини справи, вирішено її в точності з законом та на засадах рівності усіх перед законом. 
У зв`язку з наведеним відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Не здатні спростувати правильність висновків суду і інші доводи апеляційної скарги, оскільки винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується допустимими та узгодженими між собою доказами у справі.
При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст.33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає безальтернативне адміністративне стягнення - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення адміністративного правопорушення з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2021 року щодо ОСОБА_1 в цій справі залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                         О.С. Гончар
Дата документу  Справа № 333/3703/21