ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" липня 2021 р.           Справа№ 920/216/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пашкіної С.А.
суддів:            Буравльова  С.І. 
          Кропивної Л.В. 

За участю секретаря судового засідання : Рибчич А.В..

представників сторін:
від позивача -  Єфременко О.О. (довір. №14-13 від 15.01.21);
від відповідача - Василевська О.В. (длвір №007.1Др-45-1220 від 14.12.20);

розглянувши апеляційну скаргу           Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на рішення           Господарського суду Сумської області від 12.05.2021
у справі № 920/216/18 (суддя Соп`яненко О.Ю.)
за позовом Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сумигаз збут"
про стягнення 26 232 683, 17 грн заборгованості по договору № 17-244-Н купівлі-продажу природного газу від 18.04.2017

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області від 12.05.2021 у справі №920/216/18 в задоволенні позову Акціонерного товариства «Національна  акціонерна компанія «Нафтогаз України» до відповідача Товариства з обмеженою  відповідальністю  «Сумигаз збут» про стягнення 26232683грн. 17 коп. заборгованості  по договору №17-244-Н купівлі-продажу природного газу від 18.04.2017 відмовлено.
Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що:
- позивачем здійснено розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості з помилками та не у відповідності зі спільними протокольними рішенням, в тому числі без врахування коштів, сплачених за спільними протокольними рішеннями.
Не погоджуючись з рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Сумської області від 12.05.2021  та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
В апеляційній скарзі позивач  зазначає про те, що:
- виділення коштів з державного бюджету на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення щодо надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату природного газу, послуг теплопостачання можливе лише за умови власного волевиявлення надавача послуг  (відповідача) щодо використання бюджетних коштів  на погашення заборгованості за договором, однак не позбавляє відповідача від відповідальності перед позивачем у вигляді стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.07.2021 колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Мартюк А.І., Кропивної Л.В. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Сумської області  від 12.05.2021, справу № 920/216/18  призначено до розгляду на 28.07.2021.
Від відповідача (22.07.2021) надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому  відповідач зазначає про те, що:
- відповідач не міг вплинути на процес здійснення  розрахунків, зважаючи на вимоги чинного законодавства України, у том числі враховуючи і попередньо  затверджений алгоритм  розподілу коштів і порядок вчинення дій за спільними протокольними рішеннями, оскільки в даному випадку оплата за отриманий природний газ залежить від своєчасності вчинення дій всіх суб`єктів  спільних протокольних рішень, в тому числі і держави.
Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2021, у зв`язку з перебуванням судді Мартюк А.І.. у відпустці,  у справі № 920/216/18 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 23.07.2021 у справі № 920/216/18 визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Буравльов С.І., Кропивна Л.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.07.2021  колегією суддів у складі головуючого судді Пашкіної С.А., суддів Буравльова С.І., Кропивної Л.В. прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Сумської області від 12.05.2021 у справі № 920/216/18.
Від відповідача (23.07.2021) надійшла заява про долучення  документів до матеріалів справи, яку судова колегія залишила без розгляду на підставі ст. 207 ГПК України, як таку, що була подана з порушенням порядку і строку, визначених законом, та без обґрунтування поважних причин невчасного подання такої заяви. 
Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача  судовою колегією встановлено.
18.04.2017 між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (в подальшому - Акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"), як продавцем, і Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумигаз Збут", як покупцем, укладено договір № 17-244-Н купівлі-продажу природного газу (далі за текстом - "Договір"), відповідно до умов якого продавець зобов`язувався передати покупцеві у 2017-2018 роках природний газ, а останній прийняти та оплатити газ на умовах цього договору.
Згідно з умовами п. 1.2 Договору природний газ, що передається за цим договором, використовується покупцем виключно для постачання побутовим споживачам.
Пунктом 2.1 договору визначено, що продавець передає з 01 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року (включно) природний газ обсягом до 676000,00 тис. куб. метрів, у тому числі за місяцями: квітень 2017 - 40000,00, травень 2017 -20000,00, червень 2017 -10000,00 грн., липень 2017- 10000,00, серпень 2017 - 11000,00, вересень 2017 - 20000,00, жовтень 2017 - 52000,00, листопад 2017- 88000,00, грудень 2017 -120000,00, січень 2018 - 135000,00, лютий 2018 - 88000,00, березень 2018 - 82000,00.
Відповідно до п.3.2 Договору приймання-передача газу, переданого позивачем відповідачу у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.
Згідно з п. 5.1 Договору з 01 квітня 2017 року ціна на природний газ, який передається за цим Договором, становить  4942грн. за 1000 куб. метрів,  крім того податок на додану вартість 20%. Всього до сплати за 1000 куб. метрів природного газу -5930,40 грн. з ПДВ. 
Пунктом 6.1 Договору передбачено, що оплата за природний газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100-відсоткової поточної оплати протягом місяця купівлі-продажу природного газу.
Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ, крім фактично переданого природного газу, визначеного абзацом третім цього пункту, здійснюється до 25-го числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.
Остаточний розрахунок з оплати придбаного природного газу на суму наданих побутовим споживачам пільг, субсидій та компенсацій проводиться за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20    (Офіційний вісник України, 2005 р. № 2, ст. 88) і має бути здійснений протягом 90 днів з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. У разі, якщо продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк.
Вартість фактичного переданого природного газу, яка підлягає сплаті грошовими коштами за процедурою, передбаченою абзацом третім цього пункту, визначається на підставі актів звіряння розрахунків (в тому числі, коригуючих актів) за відповідний місяць, підписаних покупцем та розпорядником коштів місцевого бюджету, оригінали яких надаються покупцем продавцеві до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу.
У разі ненадання покупцем продавцеві до 25 числа (включно) передбачених в абзаці четвертому цього пункту актів звіряння розрахунків за відповідний місяць, остаточний розрахунок за весь фактично переданий у відповідному місяці купівлі-продажу природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу.
Покупець зберігає за собою право надати акт звіряння розрахунків до закінчення 90 (дев`яностого) дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівля-продаж природного газу. При цьому, у випадку, якщо покупець надасть продавцеві акт звіряння пізніше 25 числа (включно) місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу газу але до закінчення 90 днів, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу, то розрахунок за придбаний покупцем газ, в частині суми зазначеної в такому акті звіряння, буде здійснюватися в порядку, передбаченому абзацом третім цього пункту але з такими особливостями. З дати надання продавцеві покупцем зазначеного вище акту звіряння, припиняється нарахування продавцем неустойки, 3 % річних, а також інфляційних збитків на суму, зазначену в такому акті звіряння, на період з дати надання акту звіряння продавцеві і до закінчення 90 днів, що відраховуюся з 1 числа місяця, що настає за місяцем купівлі-продажу природного газу. Остаточний розрахунок за придбаний покупцем природний газ в частині, що підлягає оплаті за процедурою, передбаченою Порядком перерахуванні деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20 (Офіційний вісник України, 2005 року № 2, ст. 88), має бути здійснений до закінчення 90 (дев`яностого) дня, що відраховується з 1 числа місяця, що настає за місяцем в якому була здійснена купівля-продаж природного газу, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів, які перевищують цей 5 денний строк.
Покупець може ініціювати проведення розрахунку за придбаний природний газ за процедурою, передбаченою Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року № 20 і після спливу 90 денного строку, передбаченого абзацом 3 цього пункту.
Сторони погодили, що підписання спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за природний газ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005р. №20 не змінює строків та умов розрахунків за цим договором, за виключенням випадків, коли продавець протягом 5 робочих днів з дати надходження спільного протокольного рішення не підпише його, то зазначений строк оплати вартості природного газу продовжується на кількість днів, що дорівнює кількості днів які перевищують цей 5 денний строк.
Відповідно до умов п. 6.2 Договору оплата за природний газ здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕКП.
Згідно з умовами пункту 6.3 Договору за наявності заборгованості за попередні періоди покупець перераховує кошти з поточного рахунку на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця. У платіжних дорученнях покупець повинен обов`язково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу.
Зі змісту п. 6.4 Договору вбачається, що за наявності заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості із сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від покупця, погашає вимоги продавця у такій черговості, незалежно від призначення платежу, визначеного покупцем:
1) у першу чергу відшкодовуються витрати продавця, пов`язані з одержанням виконання;
2) у другу - сплачуються інфляційні нарахування, відсотки річних, пені, штрафи;
3) у третю чергу погашається основна сума заборгованості.
Пунктом 7.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань сторони несуть відповідальність у випадках, передбачених законодавством і цим договором.
Зі змісту п. 7.2 Договору вбачається, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 цього договору він зобов`язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню в розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день його прострочення.
Відповідно до п. 9.3 Договору строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогами про захист своїх прав  за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних становить п`ять років.
Згідно з п. 11.1 Договору цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за їх наявності), поширює свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01 квітня 2017 року, і діє в частині продажу природного газу до 31 березня 2018 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.
Позивач на виконання умов договору у період з квітня 2017 року по вересень 2017 року передав, а відповідач прийняв у власність природний газ на загальну суму 441 610 177,46 грн., що підтверджується підписаними сторонами актами приймання-передачі природного газу від 30.04.2017 на суму 179 525 679,64грн, від 31.05.2017 на суму 70 323 732,88грн, від 30.06.2017 на суму 44 709 789,68грн, від 31.07.2017 на суму 44 822 212,27грн, від 31.08.2017 на суму 44 728 511,95грн, від 30.09.2017 на суму 57 500 251,04грн та сторонами не заперечується.
З метою оплати вартості переданого природного газу на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" від 11.01.2005 №20 (далі - Постанова № 20) між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Сумській області, Департаментом фінансів Сумської обласної державної адміністрації, Товариством з обмеженою відповідальністю "Сумигаз Збут" та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" були складені та підписані спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України, а саме:    №2697 від 18.05.2017, №2698 від 18.05.2017, №2699 від 18.05.2017, №2700 від 18.05.2017, №2701 від 18.05.2017, №2943 від 19.06.2017, №3057 від 18.07.2017, №3298 від 17.08.2017, №3572 від 20.09.2017, №3690 від 19.10.2017, №1014 від 20.11.2017.
Відповідно до розділу 1 зазначених спільних протокольних рішень їх предметом є організація проведення сторонами взаєморозрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 року №20    "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій".
Розділом 2 кожного з зазначених спільних протокольних рішень погоджено перелік підприємств (установ, організацій), що беруть участь у проведенні взаєморозрахунку, та послідовність виконання сторонами спільного протокольного рішення.
Згідно із розділом 3 спільних протокольних рішень з метою їх реалізації сторони зобов`язуються: забезпечити подання до органів Державної казначейської служби України належним чином оформлених спільних протокольних рішень та платіжних доручень згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Міністерства фінансів України від 03 серпня 2015 року №493/688;
перерахувати кошти наступній стороні, а сторона остання - до загального фонду Державного бюджету України або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не пізніше наступного дня після їх зарахування на рахунок;
оперативно обмінюватись наявною інформацією, виходячи з принципів задоволення взаємних інтересів у процесі реалізації цього спільного протокольного рішення;
забезпечити проведення розрахунків відповідно до цього спільного протокольного рішення та з урахуванням укладених договорів на розрахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання учасниками розрахунків платіжних документів органи Державної казначейської служби України своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти за схемою, передбаченою цим спільним протокольним рішенням.
Сторони, що підписали спільні протокольні рішення, несуть відповідальність за недотримання вимог Постанови від 11.01.2005 №20 та Порядку проведення розрахунків і невиконання своїх зобов`язань за спільним протокольним рішенням про організацію взаєморозрахунків відповідно до законодавства України (Розділ 4 спільних протокольних рішень).
Відповідно до п.5.1. зазначених спільних протокольних рішень, усі спірні питання, пов`язані з виконанням цього спільного протокольного рішення, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо спірні питання неможливо вирішити шляхом переговорів, вони вирішуються у порядку, встановленому законодавством України.
Відповідно до п.5.2. зазначених спільних протокольних рішень останні набирають чинності з моменту підписання всіма сторонами і діють до повного виконання сторонами зобов`язань за цими спільними протокольними рішеннями.
Так, зокрема, у розділі 2 спільного протокольного рішення №2697 від 18.05.2017 сторони визначили:
- п.2.2. Державна казначейська служба України перераховує кошти загального фонду Державного бюджету України стороні 1 (Головне управління Державної казначейської служби України у Сумській області) у сумі 33 000 000,00грн з приміткою "Постанова Уряду від 11.01.2005 року №20";
- п. 2.3. Сторона 1 перераховує на рахунок сторони 2 (Департамент фінансів Сумської обласної державної адміністрації) кошти в сумі 33 000 000,00грн із записом у графі "призначення платежу": "за квітень 2017 року "с" 33 000 000,00  грн. Постанова Уряду від 11.01.2005 року №20";
- п.2.4. Сторона 2 перераховує Стороні 3 (Товариство з обмеженою відповідальністю "СУМИГАЗ ЗБУТ") кошти за субсидії у сумі 33 000 000,00        грн із записом у графі "призначення платежу": "за квітень 2017 року "с" 33 000 000,00 грн. Постанова Уряду від 11.01.2005 року №20";
- п.2.5. Сторона 3 перераховує Стороні останній (Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") кошти в сумі 33 000 000,00грн, у тому числі ПДВ 5 500 000,00грн за природний газ за 2017 рік згідно з договором від 18.04.2017 №17-244-Н із записом у графі "призначення платежу": "Постанова Уряду від 11.01.2005 року №20, дата і номер Спільного протокольного рішення за природний газ за 2017 рік, договір від 18.04.2017 №17-244-Н, у тому числі ПДВ 5 500 000,00грн";
- п.2.6. Сторона остання перераховує кошти в сумі 33 000 000,00грн до загального фонду Державного бюджету України або на рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.
Аналогічні умови перерахування коштів визначені Сторонами 1, 2, 3 та Стороною останньою в інших Спільних протокольних рішеннях №2698 від 18.05.2017 про перерахування 34 000 000,00грн за квітень 2017 року; №2699 від 18.05.2017 про перерахування 52 000 000,00грн за квітень 2017 року; №2700 від 18.05.2017 про перерахування 10 000 000,00грн за квітень 2017 року; №2701 від 18.05.2017 про перерахування 17 635 172,90грн за квітень 2017 року; №2943 від 19.06.2017 про перерахування 8 336 272,54грн за травень 2017 року; №2944 від 19.06.2017 про перерахування 1 800 000,00грн за квітень 2017 року; №3057 від 18.07.2017 про перерахування 7 942 626,01 грн за червень 2017 року; №3298 від 17.08.2017 про перерахування 3 693 063,14грн за липень 2017 року; №3572 від 20.09.2017 про перерахування 3 639 619,26грн за серпень 2017 року; №3690 від 19.10.2017 про перерахування 3783 250,75грн за вересень 2017 року; №1014 від 20.11.2017 про перерахування 29 024 649,90грн за жовтень 2017.
Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що із загальної суми поставленого по Договору  природного газу у розмірі 441 610 177,46грн відповідно до Постанови КМУ №20 було сплачено суму в розмірі 1 800 000,00 грн (платіжне доручення №74 від 31.10.2017), а власними коштами відповідача сплачено різницю - 439 810 177,46грн., тобто оплату за переданий згідно з договором № 17-244-Н від 08.04.2017 природний газ відповідач здійснював несвоєчасно, у зв`язку з чим позивач просить стягнути з останнього 13 629 329,50грн пені, нарахованої в порядку п. 7.2 договору, та 3 064 436,17грн - 3% річних і 9 495 817,02грн  втрат від інфляції на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Відповідач, у свою чергу, обґрунтовує свої заперечення тим, що державні кошти по Спільних протокольних рішеннях №2697, №2698, №2699, №2700, №2701, №2943, №3057, №3298, №3572, №3690 та №1014 на загальну суму 203 054 654,50грн, які були підписані на підставі Постанови КМУ №20, а профінансовані вже на підставі Порядку №256 мали призначення платежу "за квітень 2017", "за травень 2017", "за червень 2017", "за липень 2017", "за вересень 2017" та "за жовтень 2017", але були  зараховані позивачем на власний розсуд за інші періоди, у зв`язку з чим розрахунок позовних вимог та порядок нарахування штрафних санкцій є безпідставними та необґрунтованими.      
Відповідно до вказаних Спільних протокольних рішень позивачу було сплачено в рахунок погашення заборгованості за природний газ 203 054 654,50 грн. шляхом перерахування грошових коштів:
1)           43 795 952,11 грн. - платіжним дорученням № 1 від 30.01.2018;
2)           126 940 055,09грн - платіжним дорученням № 6 від 31.01.2018;
3)           1 046,73грн - платіжним дорученням № 10 від 08.02.2018;
4)           32 317 600,57грн - платіжним дорученням № 14 від 28.02.2018.
Судом встановлено, що станом на березень 2018 відповідач повністю здійснив оплату за поставлений природний газ в сумі 441 610 177,46 грн. (оплата згідно з Спільними протокольними рішеннями та оплата, яка не була врегульована Спільними протокольними рішеннями та проведена відповідачем в порядку, передбаченому пунктом 6.2 договору, через поточний рахунок зі спеціальним режимом використання згідно з нормативами розподілу коштів з призначенням платежу - на виконання відповідних постанов Кабінету Міністрів України).
З досліджених судом умов договору вбачається, що оплата природного газу здійснюється з двох джерел надходження коштів за газ: за рахунок власних коштів відповідача, отриманих як оплата від споживачів, та за рахунок державних компенсацій за процедурою, визначеною Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 №20.
Отже, предметом спору у даній справі є стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат за порушення відповідачем грошового зобов`язання щодо оплати вартості отриманого природного газу, що, за твердженням позивача, не була предметом регулювання за спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків та яка була несвоєчасно оплачена відповідачем за рахунок коштів з рахунку зі спеціальним режимом використання.
Відповідно до статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі статтею 526 ЦК України та статтею 193 ГК України  зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
В силу ст. 525 ЦК України  одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом частини першої статті 530 ЦК України  якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з положеннями статті 611 ЦК України та статті 230 ГК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Частиною першою статті 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст. 653 ЦК України у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
За змістом статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.
Згідно з положеннями частин першої - третьої статті 12 ГК України держава для реалізації економічної політики, виконання цільових економічних та інших програм і програм економічного і соціального розвитку застосовує різноманітні засоби і механізми регулювання господарської діяльності. Основними засобами регулюючого впливу держави на діяльність суб`єктів господарювання є: державне замовлення; ліцензування, патентування і квотування; технічне регулювання; застосування нормативів та лімітів; регулювання цін і тарифів; надання інвестиційних, податкових та інших пільг; надання дотацій, компенсацій, цільових інновацій та субсидій. Умови, обсяги, сфери та порядок застосування окремих видів засобів державного регулювання господарської діяльності визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами, а також програмами економічного і соціального розвитку. Встановлення та скасування пільг і переваг у господарській діяльності окремих категорій суб`єктів господарювання здійснюються відповідно до цього Кодексу та інших законів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.05.2005 №20 затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, яким визначено механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати, тощо за рахунок надходження до загального державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату і податку на додану вартість, що сплачується Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та ПАТ "Укртрансгаз", а також за рахунок надходження до загального державного бюджету від погашення податкового боргу, в тому числі реструктуризованого або розстроченого (відстроченого) з податку на додану вартість, що сплачується виробниками електроенергії і вуглевидобувними підприємствами.
Порядком визначений механізм перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот.
Відшкодування коштів на пільги, субсидії здійснюється із Державного бюджету України за спеціальною процедурою. При цьому, такі кошти не є коштами суб`єкта господарювання, а безпосередньо перераховуються на рахунок газопостачальної організації (пункт 1 Порядку).
Для проведення розрахунків відповідно до цього Порядку всі учасники відкривають рахунки в органах Казначейства, крім енергопостачальних компаній, державного підприємства "Енергоринок", які проводять розрахунки за спожиту електроенергію через поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті в уповноваженому банку. Розрахункове обслуговування цих рахунків здійснюється на умовах, визначених договором, що укладається між органами Казначейства та суб`єктами підприємницької діяльності. Розрахунки проводяться на підставі актів звіряння або договорів, які визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг), і спільних протокольних рішень, підписаних усіма учасниками таких розрахунків. Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", ПАТ      "Укртрансгаз", державне підприємство "Енергоринок", виробники електроенергії та вугледобувні підприємства підписують з учасниками розрахунків спільні протокольні рішення протягом п`яти робочих днів. До розрахунків включаються нараховані суми пільг лише в межах обсягів фактичного використання (споживання) ресурсів (товарів, послуг) відповідно до довідки, що надається постачальниками ресурсів (товарів, послуг). Учасник розрахунку має право відмовитися від підписання спільного протокольного рішення виключно за умови відсутності боргу перед учасником за товари/послуги, який планується погасити відповідно до цього Порядку (пункт 7 Порядку).
Аналіз змісту Постанови № 20 свідчить про те, що держава взяла на себе бюджетне зобов`язання щодо відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних із газопостачанням населенню, яке використовує субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг, а саме витрат на придбання природного газу, його транспортування магістральними та переміщення розподільчими газопроводами.
Запроваджуючи механізм взаємних розрахунків між підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначений Порядком, держава забезпечує відшкодування частини витрат підприємств паливно-енергетичного комплексу, пов`язаних із газопостачанням населення, яке використовує житлові субсидії та має пільги з оплати комунальних послуг. Тобто, держава офіційно визнає неспроможність підприємств паливно-енергетичного комплексу забезпечити вчасні розрахунки в цій частині (залежно від рівня отриманих пільг та субсидій, отриманих населенням на відповідній ліцензованій території діяльності).
Визнаючи неможливість розрахунків в цій частині підприємствами паливно-енергетичного комплексу, держава, приймаючи відповідні нормативно-правові акти, змінює характер регулювання відповідних правовідносин, що склалися між сторонами на підставі укладених між ними договорів.
Тобто, правовідносини щодо проведення розрахунків між сторонами в цій частині (у розмірі пільг та субсидій, отриманих населенням на відповідній території діяльності відповідача) зазнають імперативного регулятивного впливу держави, яка приймає законодавчі акти щодо виділення відповідних субвенцій на фінансування пільг та субсидій; соціального захисту відповідних категорій громадян та їх гарантій. На виконання таких законодавчих актів державою в особі відповідних державних органів приймаються підзаконні нормативні акти, до яких належить Постанова №20.
Судом обґрунтовано відхилено доводи позивача з приводу того, що спірні Спільні протокольні рішення втратили чинність у зв`язку з відсутністю їх фінансування з боку держави, а також у зв`язку з скасуванням Постанови КМУ №20 (з 01 січня 2018 року втратила чинність), оскільки оплата за природний газ у спірному періоді проведена державою виключно за рахунок коштів, що виділялись у вигляді субвенцій на оплату пільг та житлових субсидій населенню згідно з Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою КМУ від 11.01.2005 №20 (діючого до 01 січня 2018 року), та згідно з Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою КМУ від 04.03.2002 за №256 (зі змінами, введеними в дію з 01 січня 2018 року). 
Крім того, у п. 5.2. Спільних протокольних рішень сторони обумовили, що вони діють до повного виконання сторонами зобов`язань за кожним спільним протокольним рішенням.   
Отже, незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсуватиме за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема, адміністративного (бюджетного), застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачали сторони у договорі відповідні умови (наведений правовий висновок викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 31.05.2019 у справі №924/296/18).
Підписавши Спільні протокольні рішення, сторони змінили загальний порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору. Тобто, враховуючи Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, сторони в цій частині узгодили порядок проведення розрахунків, змінивши строки виконання боржником зобов`язань перед кредитором, які виникли на підставі договору.
Таким чином, підписавши Спільні протокольні рішення сторони погодилися з тим, що між ними в цій частині встановлюється інший (відмінний від загального) порядок розрахунків, а тому на заборгованість, яка погашена відповідно до Спільних протокольних рішень, не нараховуються пеня, 3% річних та інфляційні втрати у зв`язку зі зміною порядку розрахунків.
При цьому, частину коштів відповідач сплатив поза межами порядку і строків, встановлених спільними протокольними рішеннями, і ця частина автоматично перераховувалася зі спеціальних рахунків відповідача на рахунки позивача.
Так, за змістом Положення про покладення спеціальних обов`язків на суб`єктів ринку природного газу для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу (відносини у перехідний період), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №758 від 01.10.2015, на відповідача, як на постачальника природного газу, покладено спеціальні обов`язки щодо постачання природного газу побутовим споживачам та релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для провадження їх виробничо-комерційної діяльності).
Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України "Про ринок природного газу" для проведення розрахунків за спожитий природний газ постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку природного газу, їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам на виконання спеціальних обов`язків, покладених на таких продавців, відкривають в установах уповноважених банків поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять як плата за спожитий природний газ від споживачів.
Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання та порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Забороняється зарахування на інші рахунки коштів за спожитий природний газ, який постачається постачальниками природного газу на виконання спеціальних обов`язків, покладених на них Кабінетом Міністрів України.
Перелік поточних рахунків із спеціальним режимом використання постачальників природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, та їх структурних підрозділів, а також оптових продавців, що здійснюють продаж природного газу таким постачальникам на виконання спеціальних обов`язків, покладених на таких продавців, подається уповноваженим банком до Регулятора на затвердження та доводиться до відома всіх учасників розрахунків. Постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, протягом 10 робочих днів інформують споживачів про відкриті в уповноваженому банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання.
Постачальники природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, та їх структурні підрозділи у двомісячний строк укладають із споживачами нові договори (додаткові угоди) із зазначенням відповідного поточного рахунку із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, виключно на такий рахунок.
Споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточний рахунок із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкритий в установах уповноваженого банку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, та їх структурними підрозділами.
Кошти перераховуються з поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ, відкритих в установах уповноваженого банку постачальниками природного газу, на яких покладені спеціальні обов`язки, та їх структурними підрозділами згідно з алгоритмом розподілу коштів, затвердженим Регулятором, виключно на: 1) поточний рахунок із спеціальним режимом використання оптового продавця, що здійснює продаж природного газу такому постачальнику на виконання спеціальних обов`язків, покладених на такого продавця; 2) поточний рахунок оператора газотранспортної системи; 3) поточний рахунок оператора газорозподільної системи; 4) поточний рахунок постачальника природного газу, на якого покладено спеціальні обов`язки.
Постановою Кабінету Міністрів України     "Про забезпечення проведення розрахунків за спожитий природний газ" від 30 вересня 2015 р. № 792   затверджено Порядок відкриття (закриття) поточних рахунків із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ (далі - Порядок відкриття (закриття) рахунків), та Порядок проведення розрахунків за спожитий природний газ (далі - Порядок проведення розрахунків). При цьому, норми цієї постанови не застосовуються до правовідносин, врегульованих Порядком фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256     (пункт 4 Постанови №792).
За змістом пунктів 1, 2, 3, 5 Порядку відкриття (закриття) рахунків постачальники природного газу, на яких покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу (далі - газопостачальні підприємства), та їх структурні підрозділи, а також оптові продавці, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам для виконання їх спеціальних обов`язків (далі - оптові продавці), відкривають в установах уповноваженого банку поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від споживачів, в порядку, визначеному Національним банком.
Газопостачальні підприємства і оптові продавці відкривають поточні рахунки із спеціальним режимом використання для виконання покладених на них спеціальних обов`язків щодо постачання та продажу природного газу.
Газопостачальні підприємства і оптові продавці обумовлюють у відповідному договорі про відкриття банківського рахунка право уповноваженого банку на договірне списання (перерахування) з поточних рахунків із спеціальним режимом використання коштів, що надходять за спожитий природний газ, без застосування платіжних вимог.
Газопостачальні підприємства укладають у двомісячний строк із споживачами нові договори (додаткові угоди) із зазначенням відповідного поточного рахунка із спеціальним режимом використання для зарахування коштів за спожитий природний газ виключно на такий рахунок. Під час укладення договорів купівлі-продажу природного газу між газопостачальними підприємствами і оптовими продавцями, а також договорів постачання природного газу між газопостачальними підприємствами та споживачами визначаються умови щодо оплати за природний газ виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання.
За змістом пунктів 1- 8 Порядку проведення розрахунків він визначає механізм проведення розрахунків за спожитий природний газ з газопостачальними підприємствами і оптовими продавцями.
Споживачі оплачують вартість спожитого ними природного газу шляхом перерахування коштів виключно на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, відкриті в установах уповноваженого банку газопостачальними підприємствами.
Установи уповноваженого банку згідно з умовами договору банківського рахунка здійснюють перерахування у повному обсязі коштів за спожитий природний газ з поточних рахунків із спеціальним режимом використання, відкритих структурними підрозділами газопостачальних підприємств, на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, відкритий газопостачальними підприємствами, двічі на день, у визначений час.
Кошти перераховуються з поточних рахунків із спеціальним режимом використання згідно з алгоритмом розподілу коштів, затвердженим НКРЕКП, виключно на: 1) поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців; 2) поточний рахунок оператора газотранспортної системи; 3) поточний рахунок оператора газорозподільної системи; 4) поточні рахунки газопостачальних підприємств.
Установи уповноваженого банку згідно з умовами договору банківського рахунка до 12 години операційного дня здійснюють: розподіл коштів, що надійшли за попередній день від структурних підрозділів газопостачальних підприємств, споживачів, відповідно до затверджених НКРЕКП нормативів; перерахування коштів, розподілених згідно з нормативами їх перерахування, на поточні рахунки із спеціальним режимом використання оптових продавців, поточний рахунок оператора газотранспортної системи, поточний рахунок оператора газорозподільної системи, поточні рахунки газопостачальних підприємств.
Газопостачальні підприємства розраховують нормативи перерахування коштів відповідно до затвердженого НКРЕКП алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання (далі - алгоритм розподілу коштів), та подають їх щомісяця до 5 числа НКРЕКП для затвердження. Нормативи перерахування коштів доводяться НКРЕКП до відома уповноваженого банку не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку місяця, в якому застосовуватимуться такі нормативи.
У разі неподання газопостачальними підприємствами НКРЕКП розрахованих нормативів перерахування коштів в установлений пунктом 7 цього Порядку строк або подання їх було здійснене з порушенням вимог алгоритму розподілу коштів, розраховані газопостачальними підприємствами нормативи перерахування коштів не затверджуються.
У такому разі в установі уповноваженого банку акумулюються всі кошти, що надійшли за спожитий природний газ, на відповідних поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих газопостачальними підприємствами, до отримання затверджених НКРЕКП нормативів перерахування коштів.
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 26.06.2020 у справі № 904/1210/18 виклала висновок про те, що аналіз положень Порядку відкриття (закриття) рахунків та Порядку проведення розрахунків, затверджених Постановою № 792, в сукупності з приписами частини 6 статті 11 Закону України "Про ринок природного газу"     дозволяє дійти висновку, що хоча Постановою № 792 визначений спеціальний механізм проведення розрахунків, який усуває газопостачальні підприємства від розподілу коштів, сплачених споживачами за спожитий ними природний газ, на поточні рахунки із спеціальним режимом використання, однак, положення Постанови №792 не обмежують газопостачальні підприємства у можливості виконати свої обов`язки з оплати отриманого газу за договорами, укладеними з оптовими продавцями, шляхом здійснення розрахунків у інший спосіб, ніж з поточних рахунків із спеціальним режимом використання; не ставлять повноту та своєчасність виконання газопостачальними підприємствами договірних обов`язків з оплати отриманого газу на користь оптових продавців в залежність від оплати газу споживачами; не скасовують і не обмежують відповідальність споживачів перед газопостачальними підприємствами за невиконання обов`язків з оплати за спожитий газ; не змінюють строків здійснення розрахунків за договорами, укладеними між газопостачальними підприємствами та оптовими продавцями.
Таким чином, з урахуванням вказаної правової позиції, приписи Постанови № 792 самі по собі не змінюють строків розрахунків за договором, не позбавляють відповідача можливості впливати на їх своєчасність і не виключають застосування до нього відповідальності, передбаченої умовами договору у вигляді пені за прострочення оплати вартості отриманого природного газу (п. 7.2 договору), а також відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, передбаченої частиною 2 статті 625 ЦК України у вигляді сплати 3% річних та втрат від інфляції.
Крім того, пунктом 6.3 договору передбачено, що за наявності заборгованості за попередні періоди покупець перераховує кошти з поточного рахунка на поточний рахунок із спеціальним режимом використання продавця. У платіжних дорученнях покупець повинен обов`язково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу. Кошти, які надійшли від покупця, зараховуються як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2019 у справі №908/885/18 викладено правовий висновок про те, що для нарахування пені на підставі пункту 7.2 договору, 3 % річних та інфляційних втрат на підставі статті 625 ЦК України     необхідно, щоб відповідач здійснив оплату отриманих коштів поза межами порядку і строків, визначених спільними протокольними рішеннями, а підставою для стягнення таких нарахувань за порушення грошового зобов`язання може бути наявність суми основного боргу, яка не була предметом регулювання спільних протокольних рішень, та яка була несвоєчасно сплачена відповідачем за рахунок власних коштів.
При прийнятті рішення судом встановлено, що позивачем не зазначено, не обґрунтовано та відповідними належними доказами не підтверджено наявності суми боргу та його розміру, яку відповідач, як зазначає позивач, сплатив за рахунок власних коштів, і що заявлені до стягнення пеня, 3% річних та інфляційні втрати нараховані саме на суму боргу, що не була предметом регулювання за спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків та яка була несвоєчасно оплачена відповідачем за рахунок коштів з рахунку зі спеціальним режимом використання.
Із обчислених позивачем розрахунків сум заявлених до стягнення, наявних у справі, вбачається, що державні кошти по Спільних протокольних рішеннях №2700, №2701, №2699, №2697, №2698, №2943, №3057, №3298, №3572, №3690 та №1014 на загальну суму 203 054 654,50грн, які були підписані на підставі Постанови КМУ №20, а профінансовані вже на підставі Порядку №256, мали призначення платежу "за квітень 2017", "за травень 2017", "за червень 2017", "за липень 2017", "за вересень 2017" та "за жовтень 2017", але були  зараховані позивачем на власний розсуд на інші періоди погашення заборгованості.
Судом обґрунтовано відхилено доводи позивача про те, що за змістом п. 6.4 договору сторони домовились про черговість погашення заборгованості покупця за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних та судового збору, яка передбачає погашення в першу чергу витрат постачальника, пов`язаних з одержанням виконання, у другу - інфляційних нарахувань, відсотків річних, пені, штрафів, а лише у третю чергу - основної суми заборгованості, тому при вирішенні питання порядку зарахування коштів, сплачених на підставі спільних протокольних рішень, позивач керувався виключно волевиявленням платника, умовами п.п. 6.3, 6.4 договору та положеннями ст. 534 ЦК України з огляду на те, що при розрахунках відповідача з позивачем за рахунок субвенцій з державного бюджету шляхом підписання спільних протокольних рішень сторонами було змінено порядок і строки розрахунків, що узгоджується з практикою Верховного Суду. Таким чином і порядок зарахування коштів в контексті їх призначення також зазнав змін.
В даному випадку має значення, які призначення платежів були визначені спільними протокольними рішеннями, черговість укладення вказаних документів, що впливає на порядок зарахування коштів в рахунок погашення заборгованості відповідача перед позивачем.
Укладаючи спільні протокольні рішення з визначенням призначення виділених коштів, позивач не має права зараховувати виділені бюджеті кошти за інші періоди, ніж той, що визначений рішенням, чи в рахунок погашення, наприклад, пені, як це визначено основним договором, який пізніше фактично зазнав змін.
Відтак, господарський суд Сумської області прийшов до правильного висновку про те, що наведений позивачем розрахунок пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат не відповідає встановленим обставинам справи, а отже, немає правових підстав для застосування положень статті 611 та частини 2 статті 625 ЦК України.
Враховуючи те, що позивачем здійснено розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат на суму заборгованості з помилками та не у відповідності зі спільними протокольними рішенням, про які зазначено вище, в тому числі без врахування коштів, сплачених за спільними протокольними рішеннями, місцевий господарський суд обґрунтовано ухвалив рішення про  відмову в задоволенні позовних вимог з підстав недоведеності позивачем заявлених до стягнення сум.
Враховуючи викладене, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не  підлягає  задоволенню, рішення Господарського суду Сумської області від 12.05.2021 не підлягає скасуванню. 
Керуючись ст.ст. 269, 270, 273-279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний  апеляційний господарський суд,

                                                  ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну  скаргу Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Сумської області від 12.05.2021 у справі  №920/216/18 без змін.
3. Матеріали справи №920/216/18 повернути до Господарського суду Сумської області.
4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена  до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення. 
В разі проголошення вступної та резолютивної частини постанови суду апеляційної інстанції зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 09.08.2021

Головуючий суддя                                                            С.А. Пашкіна 

Судді                                                                                С.І. Буравльов

                                                                                Л.В. Кропивна