Ухвала
 
14 вересня 2021 року
м. Київ
справа № 734/3458/20
провадження № 51-3414ск21
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого          ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу з доповненням засудженого ОСОБА_4 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 24 червня 2021 року,  
встановив:
засуджений  ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на вищевказані судові рішення. 
Ухвалою Касаційного кримінального суду від 12 липня 2021 року касаційну скаргу засудженого  ОСОБА_4 було залишено без руху у зв`язку з невідповідністю вимогам ст. 427 КПК та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків.
У вищевказаному рішенні суду касаційної інстанції зазначено про необхідність навести відповідне обґрунтування доводам своєї касаційної скарги, а також усунути наявні у ній суперечності. Крім того, звернуто увагу засудженого ОСОБА_4 на те, щонеповнота судового розгляду та його незгода з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження і надання їм своєї оцінки не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги, засуджений  ОСОБА_4 подав нову касаційну скаргу разом з доповненням, перевіривши зміст яких, Касаційний кримінальний суд установив, що зазначені в ухвалі від 12 липня 
2021 року недоліки касаційної скарги засуджений не усунув та допустився нових.
Зокрема, у повторно поданій касаційній скарзі з доповненням, засуджений 
 ОСОБА_4 посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, належного обґрунтування своїм доводам так і не навів. Натомість, як убачається з касаційної скарги та доповнення, він вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неповноту судового розгляду, а також не погоджується з оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надаючи їм власну оцінку, що відповідно до вимог ст. 438 КПК, не є підставою для скасування чи зміни судових рішень судом касаційної інстанції.
Крім того, порушуючи питання про закриття кримінального провадження на підставі 
п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК, засуджений  ОСОБА_4 так і не наводить належного обґрунтування, яке б стало підставою для прийняття касаційним судом саме такого рішення.
Також, засуджений ОСОБА_4 у своїй новій касаційній скарзі знову допускається суперечностей. Так, він наводить доводи щодо необхідності закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК, водночас, в іншій частині своєї касаційної скарги вказує про необхідність скасування судових рішень з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції. Вказане позбавляє суд касаційної інстанції можливості встановити дійсний предмет та результат касаційного розгляду.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК у межах касаційної скарги, то відсутність у поданій скарзі правового обґрунтування заявлених вимог перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа
не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.
Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що засуджений недоліків касаційної скарги не усунув, суд приходить до висновку, що касаційну скаргу разом з доповненням слід повернути особі, яка їх подала.
Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
касаційну скаргу з доповненням на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 06 квітня 2021 року та ухвалу Чернігівського апеляційного суду від 24 червня 2021 року разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 . 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
ОСОБА_1 	                ОСОБА_2 	ОСОБА_3 	
Судді: