Справа № 158/1164/21 	Головуючий у 1 інстанції: Костюкевич О. К. 	
Провадження № 22-ц/802/994/21  Категорія: 58 	  Доповідач: Бовчалюк  З. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
06 липня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Бовчалюк З.А.,   
суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,
розглянувши у в порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 червня 2021 року, 

                                   В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та стягнення моральної шкоди.
Позов мотивує тим, що відповідач в грудні 2019 року та лютому 2020 року створювала та публікувала в соціальних мережах "Фейсбук" повідомлення про те, що він вчиняє «відкритий рейдерський отжим підприємства», захоплення ним території ЗАТ «Волинь Лада». Вважаючи такі дії повідомлення твердженнями, які належать відповідачці - недостовірними, оскільки вони не відповідають дійсності, заявляє про порушення його особистих немайнових прав, у зв`язку з чим  зазначає про отриману моральну шкоду у розмірі 150 тис. грн.
До початку розгляду даної цивільної справи по суті відповідачем ОСОБА_2 було подано зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про заборону діяльності, яка створює загрозу, відшкодування шкоди.
Позовну заяву мотивує тим, що ОСОБА_1 на території  автомайстерень з офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 із залученням молодиків спортивної статури, спецтехніки, автомобілів створює загрозу її життю, здоров`ю, майну, та як вона там має офісне приміщення в користуванні, де займається підприємницькою діяльністю на посаді керівника ТОВ «Юридично-консалтингова компанія» «Челіза», надає юридичні послуги ряду клієнтів якими є як фізичні так і юридичні особи.
Просить заборонити діяльність ОСОБА_1 на території автомайстерень з  офісними приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 із залученням молодиків спортивної тілобудови, спецтехніки,  автомобілів, що створює загрозу життю, здоров`ю та майну людей, в тому числі ОСОБА_2 .
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 червня 2021 року відмовлено в прийнятті зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про заборону діяльності, яка створює загрозу, відшкодування шкоди, зустрічну позовну заяву повернуто позивачу ОСОБА_2 , роз`яснено її право звернутись до суду із вказаним позовом в загальному порядку.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу скасувати у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, та справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі за її позовом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 ч.1 ст. 353 ЦПК України, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
У зв`язку з наведеним, розгляд справи апеляційним судом здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, а також доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.
Постановляючи ухвалу про відмову у прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом та повернення зустрічної позовної заяви заявнику, суд врахував різну правову природу позовних вимог та правових наслідків їх можливого задоволення, а тому не вбачав доцільності їх спільного розгляду.
Такі висновки суду зроблені з дотриманням норм процесуального  права.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.( ч.1 ст. 4 ЦПК України в редакції на момент пред`явлення позову ).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
Згідно з положенням частини третьої статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.
Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час розгляду судових справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.
Як вбачається з первісного позову між сторонами виник немайновий спір щодо захисту немайнового права позивача, а саме: захисту честі, гідності та ділової репутації ОСОБА_1   разом з тим, зі змісту зустрічного позову вбачається наявність спору, зокрема, щодо заборони діяльності ОСОБА_1 , яка на думку ОСОБА_2 створює загрозу її життю. 
За приписами ч. 1, ч. 2ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Отже, умовами пред`явлення зустрічного позову є: взаємопов`язаність зустрічного позову з первісним. Тобто такими, що виникають з одних правовідносин; доцільність сумісного розгляду основного й зустрічного позовів. Доцільним є сумісний розгляд, коли це дозволяє більш повно, і об`єктивно дослідити обставини справи, встановити справжні взаємовідносини сторін, виключити винесення взаємно суперечливих чи взаємовиключних судових рішень.
Доцільним є сумісний розгляд первісного і зустрічного позову, якщо задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Недоцільно розглядати первісний і зустрічний позови, якщо це затягне розгляд справи, істотно розширить предмет доказування, призведе до необхідності залучення нових учасників процесу.
Кожна із зазначених вище умов для прийняття зустрічного позову носить самостійний характер, і при наявності будь-якої з них зустрічний позов приймається судом для спільного розгляду з первісним позовом.
Таким чином, при вирішенні питання про прийняття зустрічного позову суд першої інстанції вирішує наступні питання: чи виникають позовні вимоги з одних правовідносин, чи можуть вимоги за позовами зараховуватися, чи виключить задоволення зустрічного позову повністю або частково задоволення первісного позову.
Із матеріали справи вбачається, що позовні вимоги ОСОБА_1 та  ОСОБА_2   за своїм змістом не є такими, що взаємопов`язані між собою, та виникли з різних правовідносин. Об`єднання даних вимог в одному провадженні ускладнюватиме розгляд справи.
Задоволення зустрічного позову  не призведе до відмови в задоволенні первісного позову, ні повністю, ні в його частині.
Таким чином, суд прийшов до обґрунтованого висновку про повернення зустрічного позову заявнику.
Об`єднання у зустрічному позові заперечень щодо первісного позову та нових позовних вимог чинним законодавством не передбачено і свідчить про невідповідність змісту зустрічного позову вимогам ст.175 ЦПК України, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині апеляційним судом відхиляються.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, на законність оскаржуваної ухвали не впливають та зводяться до висловлення позиції щодо підстав заявленого первісного позову. Повернення зустрічного позову не перешкоджає особі пред`явити такий позов у загальному порядку.
В справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року Європейський суд з прав людини зазначав, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарг не містять підстав для скасування оскаржуваної ухвали.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, відтак підстав для її скасування немає.
За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою прийняття постанови у даній справі є 06 липня 2021 року, тобто дата складення повного  судового рішення.
Керуючись ст.ст.  268, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

                                    У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2    залишити без задоволення.
Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 04 червня 2021 року  залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді