Справа № 161/18707/20  Провадження №33/802/183/21 	Головуючий у 1 інстанції:Пахолюк А. М. 	
Категорія: ч.2 ст.130 КпАП України 	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року                                                                 місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
за участю 
секретаря судового засідання – Старенько Л.М.,
захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Лавренчука О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – ОСОБА_2 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працює, за ч.2 ст.130 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:

Постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 (однієї тисячі двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.
Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні. 
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 06 листопада 2020 року о 23 годині 55 хвилин у селі Підгайці, по вулиці Дубнівській, Луцького району, керував автомобілем марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «А» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КпАП України (а.с.15).
Не погоджуючись із постановою судді, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – Лавренчук О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі в наслідок допущення судом першої інстанції істотних порушень норм процесуального законодавства. 
Вважає, що постанова місцевого суду є незаконною та надуманою, оскільки судом взято до уваги докази надані лише заінтересованою стороною. Вказує на порушення проведення працівниками поліції процедури освідування. У матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направив водія у заклад охорони здоров`я, для проходження огляду на стан сп`яніння, що суд мав би взяти до уваги, як ще одну з визначальних підстав для прийняття рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття провадження у справі (а.с.22-24). 
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника ОСОБА_1 - Лавренчука О.В., який підтримали останню з мотивів, викладених в ній та просив її задовольнити, приходжу до наступного висновку.
В судове засідання ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи, в зазначений час та дату не з`явився. Від нього ніяких клопотань та заяв про відкладення розгляду справи на адресу Волинського апеляційного суду не надходило. А тому, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.268 КпАП України.
За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.
Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом. 
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. 
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, доводиться: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 385635 від 07.11.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 06.11.2020 року о 23 годині 55 хвилин у селі Підгайці, по вулиці Дубнівській, Луцького району, керував автомобілем марки «BMW», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «А» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.130 КпАП України (а.с.1);
- висновком щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного лікарем КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» Басік Я.А., відповідно до якого ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3);
- відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції, на якому зафіксовано проведення медичного огляду ОСОБА_1 на виявлення стану алкогольного сп`яніння, огляд був проведений по зовнішніх ознаках особи (а.с.6).
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України. 
Згідно довідки Луцького РВП Луцького ВП ГУНП у Волинській області від 07.11.2021 року, ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності 20.05.2020 року по ст.130 ч.1 КпАП України Луцьким міськрайонним судом Волинської області та винесено рішення штраф 10200 гривень та позбавлення права керування на 1 рік (а.с.2).
Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.
В ході розгляду справи апеляційним судом було допитано в якості свідка працівника поліції ОСОБА_3 , який пояснив, що під час несення служби їм прийшло повідомлення на планшет, про те, що авто з побитим бампером знаходиться в селі Підгайці по вулиці Дубнівській. Вони вирушили зі сторони Липин. На об`їзній дорозі між селами Підгайці і Струмівка вони виявили даний автомобіль і зупинили його. До них під`їхав заявник і побачив що вони зупинити порушника, розвернувся і поїхав. Під час спілкування з водієм було чути різкий запах алкоголю, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою алкотестера Драгер, на що він не погодився. Вони відвезли його в лікарню, вів себе ОСОБА_1 спокійно поки не взнав що вони взнали його точні анкетні дані, тому що він представлявся іменем свого брата, який перебуває за кордоном. Як ОСОБА_1 побачив направлення на освідування виписане на його ім`я то почав дебоширити в наркодиспансері і лікарь провів його освідування. ОСОБА_1 відмовився продувати в алкотестер Драгер, кров хотів здавати, потім знову відмовився. Після того як лікарі видали висновок, його колеги складали матеріали. Додатково пояснив, що інших осіб у авто ОСОБА_1 не було. Особисто він був присутнім при проведенні огляду порушника у медичному закладі, протокол про адміністративне правопорушення складали його колеги. Свідків на місці зупинки транспортного засобу не залучали, оскільки ОСОБА_1 відмовився дихати в Драгер, а тому його відвезли до медичного закладу (наркодиспансера). 
В ході розгляду справи апеляційним судом було допитано в якості свідка працівника поліції ОСОБА_4 , який пояснив, що попереднім нарядом працівників поліції було зупинено транспортний засіб за кермом якого перебував ОСОБА_1 та останнього було відвезено до наркодиспансеру. Документів у ОСОБА_1 з собою не було. Вказує на те, що ОСОБА_1 впізнав його колега, оскільки правопорушник представлявся іменем свого брата. Додатково суду пояснив, що ним було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КпАП України. Про те які саме особи були залучені в якості свідка, не пояснив з причини що не пам`ятає. Вказав на те, що свідки були залучені для того щоб посвідчити факт відмови ОСОБА_1 підписувати протокол про адміністративне правопорушення, пояснення у свідків додатково не відбиралися. Щодо свідка ОСОБА_5 то вказав, що той не є працівником поліції, просто був біля наркодиспансера і погодився бути свідком. Також вказав, що місце ДТП ОСОБА_1 не було встановлено працівниками поліції, хоча на його авто були механічні пошкодження бампера, фар, капота. Щодо того чому не було складено відносно ОСОБА_1 постанови про керування транспортним засобом без документів пояснити не зміг. 
Також в ході розгляду справи апеляційним судом було допитано в якості свідка ОСОБА_6 , який пояснив, що його колеги (працівники поліції) попросили про допомогу, оскільки ними було зупинено транспортний засіб за кермом якого перебував ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння. Порушника відвезли до наркодиспансера, і на час його приїзду особа вже пройшла освідування. Вказав на те, що його колеги складали протокол про адміністративне правопорушення. Після того як протокол було зачитано ОСОБА_1 , останній попросившись до туалету зник у невідомому напрямку. Додатково пояснив, що він особисто не був присутнім під час встановленні особи ОСОБА_1 . Вказав на те, що був залучений як свідок, коли складався протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ніякі не писав, власним підписом засвідчив свою присутність. 
На неодноразові виклики апеляційного суду в якості свідка ОСОБА_7 в судові засідання не з`являлися, захисник Лавренчук О.В. не наполягав на його повторному виклику.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на  ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КпАП України. 
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21 січня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                                 Гапончук В.В.