Постанова
Іменем України
 
18 серпня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 572/3632/15-ц
провадження № 61-9722св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: головуючого - Ступак О. В. (суддя-доповідач),
          суддів:                Гулейкова І. Ю., Крата В. І, Погрібного С. О., Яремка В. В., 
               
учасники справи: 
позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , треті особи: Немовицька сільська рада Сарненського району Рівненської області, Реєстраційна служба Сарненського районного управління юстиції в Рівненській області,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2  на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області   від 17 лютого 2021 року у складі судді Довгого І. І. та постанову Рівненського апеляційного суду від 20 травня 2021 року у складі колегії суддів: Шимківа С. С., Боймиструка С. В., Хилевича С. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Короткий зміст позовних вимог і рішень судів попередніх інстанцій
 
У вересні 2015 року ОСОБА_4 , правонаступниками якого є:    ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Немовицька сільська рада Сарненського району Рівненської області, Реєстраційна служба Сарненського районного управління юстиції у Рівненській області, про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, визнання недійсним та скасування рішення загальних зборів колективу співвласників майнових паїв.
 
У листопаді 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання незаконним і скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, визнання незаконним і скасування рішення загальних зборів колективу співвласників майнових паїв (майнових сертифікатів) реформованого     КСП «Україна». 
 
У лютому 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, у якому просив закрити провадження у справі в частині залучення (за його зустрічним позовом) як третьої особи Реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції в Рівненській області. 
 
Вимоги заяви про закриття провадження обґрунтовував тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 21 січня 2015 року №17 «Питання оптимізації діяльності центральних органів виконавчої влади системи юстиції» ліквідовано Державну реєстраційну службу з покладенням на Міністерство юстиції України завдань і функцій з реалізації державної політики у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Міністерство юстиції                                       є правонаступником Державної реєстраційної служби та Державної виконавчої служби, що ліквідуються, у частині реалізації державної політики у сферах, зазначених у пункті 1 цієї постанови.
 
Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2021 року провадження в частині залучення Реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції в Рівненській області як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, за зустрічним позовом ОСОБА_3 - закрито.
 
Закриваючи провадження в частині залучення третьої особи до розгляду цієї справи, суд першої інстанції виходив із того, що таке клопотання ОСОБА_3 відповідає вимогам диспозитивності судового процесу щодо розпорядження своїми процесуальними правами позивачем. 
 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 20 травня 2021 року ухвала суду першої інстанції залишена без змін.
 
Залишаючи ухвалу суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції погодився з висновком про те, що з такою процесуальною ініціативою виступив сам позивач, що є беззаперечним його процесуальним правом, яким він має право вільно розпоряджатися на свій розсуд щодо власного позову.
 
Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги
 
У червні 2021 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 20 травня 2021року, в якій просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права. У своїй касаційній скарзі посилається на те, що судом грубо порушені норми процесуального права, оскільки проігноровано  право позивача за первісним позовом ОСОБА_1 щодо вирішення питання залучення чи незалучення як третьої особи правонаступника Державної реєстраційної служби - Міністерства юстиції України, безпідставно задовольнив клопотання, заявлене неповноважним представником відповідача. 
 
Інші учасники справи своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористалися.
 
Позиція Верховного Суду
 
Статтею 400 ЦПК України встановлено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи                                  з урахуванням статті 400цього Кодексу. 
 
За змістом статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, у межах, які стали підставами для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а судові рішення першої та апеляційної інстанцій -скасуванню.
 
Нормативно-правове обґрунтування
 
Згідно з частиною першою статті 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.
 
Відповідно до частини першої статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Третя особа у справі не є стороною у цивільному процесі.
 
За змістом статей 53 ,54 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. 
 
Отже, правове становище третіх осіб у процесі посідають особи, які мають юридичний інтерес до справи, але інтерес, який не є рівноцінним інтересам сторін (позивача чи відповідача). Інститут третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, зумовлений перш за все необхідністю забезпечити можливість здійснення відповідними суб`єктами права регресу. 
 
Якщо в результаті ухвалення судового рішення сторона може набути право стосовно третьої особи або третя особа може пред`явити вимоги до сторони, така сторона зобов`язана сповістити цю особу про відкриття провадження у справі і подати до суду заяву про залучення її до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.
 
При цьому, суду належить врахувати, що третіми особами є такі учаснику правовідносин, які за правилами ЦК України є особами фізичними, юридичними, або державою. Залучення структурного підрозділу, філії як особи до участі у цивільній справі є неможливим. 
 
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
 
Отже, процесуальний закон чітко визначає як підставу для закриття провадження                    у справі припинення юридичної особи, яка є стороною у справі.
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Суд першої інстанції, з яким погодився й суд апеляційної інстанції, закриваючи провадження у справі в частині залучення Реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції в Рівненській області як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні ОСОБА_1 , виходив із того, що це є процесуальною ініціативою позивача і беззаперечним його процесуальним правом, яким він має право вільно розпоряджатися на свій розсуд щодо власного позову.
 
Верховний Суд не може погодитися з такими висновками судів попередніх інстанцій, оскільки третя особа у справі не є стороною у цивільному процесі, а отже, за змістом пункту 7 частини першої статті 255 ЦПК України суд не може закрити провадження                  в частині залучення Реєстраційної служби Сарненського районного управління юстиції в Рівненській області як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Тобто, третя особа у справі є лише сonsortes litis (учасником справи), не його стороною, а отже, закрити провадження щодо такої особи неможливо із жодних підстав, визначених статтею 255 ЦПК України.
 
Провадження може бути закрито в частині вимог (вимоги) позивача до конкретного відповідача. Процесуальний закон не передбачає закриття провадження в частині залучення третьої особи у справі.  
 
Отже, ліквідація Державної реєстраційної служби, залученої до участі у розгляді справи як третя особа, не тягне за собою закриття провадження у справі у частині залучення такої особи до розгляду справи, оскільки цивільно-процесуальним законом не передбачено вчинення судом таких дій.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
 
Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (частина перша статті 412 ЦПК України).
 
Зважаючи на те, що у справі допущено неправильне застосування норм процесуального права, оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню. Виділені матеріали цивільної справи підлягають поверненню до суду першої інстанції.
 
Керуючись статтями 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_2  задовольнити.
 
Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 17 лютого 2021 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 20 травня 2021 року, скасувати.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                       О. В. Ступак
 
Судді:                                                                                                І. Ю. Гулейков 
 
                                                                                                          В. І. Крат
 
                                                                                                          С. О. Погрібний
 
                                                                                                                                    В. В. Яремко