ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2021 року	Львів	Справа № 1.380.2019.005497 пров. № А/857/2267/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
          головуючого судді Довгополова О.М., 
          суддів  Гудима Л.Я., Гуляка В.В.,
з участю секретаря судового засідання Кардаш В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду   від 08 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

суддя (судді) в суді першої інстанції – Хома О.П.
час ухвалення рішення: 15:26:30,
місце ухвалення рішення – м. Львів,
дата складання повного тексту рішення: 17.12.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати наказ ГУ НП у Львівській області від 18.09.2019 №2807 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області» та наказ ГУ НП у Львівській області від 15.10.2019 №650о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Шевченківського відділу поліції ГУ НП у Львівській області; стягнути з ГУ НП у Львівській області середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.10.2019.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду   від 08 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 18.09.2019 №2807 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області» в частині застосування до старшого оперуповноваженого ВКП Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення – звільнення із служби в поліції. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області від 15.10.2019 № 650о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 . Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Шевченківського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області з 16.10.2019. Стягнуто з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 16.10.2019 по 08.12.2020 в розмірі 119 258 (сто дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят вісім) грн 74 коп. з відрахуванням обов`язкових податків та зборів.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року виправлено допущену в пункті п`ятому резолютивної частини рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 у справі №1.380.2019.005497 описку, вказавши суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 16.10.2019 по 08.12.2020 – 174    641 грн (сто сімдесят чотири тисячі шістсот сорок одна) грн. 30 к.
Рішення мотивоване тим, що відповідно до результату токсикологічного дослідження від 09.08.2019 №5685 при токсикологічному дослідженні етанол в крові позивача не виявлено (0 г/л %). Суд першої інстанції зазначає, що в межах спірних правовідносин вказані вимоги щодо терміну проведення медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 дотримано і про це прямо зазначено у Висновку службового розслідування від 03.09.2019 при оцінці відповідачем консультативного висновку спеціаліста від 07.08.2019 №10838 та результатів токсикологічного дослідження від 09.08.2019 №5685.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач звернувся в медичний заклад для здачі аналізів через дві години після виявлення його на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння, а  тому результати такого обстеження не можуть братись до уваги. Скаржник вказує, що позивач відмовився від проходження огляду відносно стану алкогольного сп`яніння газоаналізатором «Драгер». Скаржник вважає, що факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння на робочому місці установлено в ході службового розслідування.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції України. Наказом ГУ НП у Львівській області від 18.09.2019 №2807 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області» за грубе порушення службової дисципліни, зокрема п. 14 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 6 ч. 2 розділу    Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом    МВС України    від 09.11.2016 №1179, а також основних обов`язків поліцейського, передбачених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» за скоєння    вчинку, що дискредитує та підриває авторитет поліції, до старшого оперуповноваженого    ВКП    Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення – звільнення зі служби в поліції.
Вказаний наказ прийнято на підставі Висновку службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни старшим оперуповноваженим ВКП   Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області підполковником поліції ОСОБА_1 від 03.09.2019, затверджений т.в.о. начальника ГУПН у Львівській області 09.09.2020, яким встановлено, що рацівниками ВІОС УКЗ ГУНП у Львівській області 07.08.2019 о 17:20 виявлено на робочому місці з ознаками алкогольного сп`яніння старшого оперуповноваженого ВКП Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 , який від проходження тесту за допомогою газоаналізатора «Драгер» відмовився. Відмову зафіксовано відеозаписом (акт вих. УКЗ ГУНП № 2976/13-2019 від 08.08.2019).
Окрім того, підполковнику ОСОБА_1 було запропоновано пройти позачерговий профілактичний наркологічний огляд на предмет виявлення алкогольного та/або наркотичного сп`яніння в ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» (скерування від 07.08.2019 №8954/43/01/0819) та КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги» (скерування від 07.08.2019 №8953/43/01/0819).
ОСОБА_1 відмовився ставити особистий підпис про ознайомлення із скеруваннями на медичний огляд у КНП КЛШДМ та ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» (для встановлення стану алкогольного та/або наркотичного сп`яніння) та проходити цей огляд.
Відмову зафіксовано відеозаписом працівників ВІОС УКЗ ГУНП та актом про відмову в ознайомленні із скеруванням для проведення огляду на стан алкогольного та/або наркотичного сп`яніння та проходження огляду для встановлення стану сп`яніння від 07.08.2019    за вих. УКЗ ГУНП від 08.08.2019 № 2974/13-2019. Проведеним службовим розслідуванням установлено, що чинними нормативно-правовими актами в Україні не визначено порядку проведення огляду.
В ході службового розслідування було відібрано пояснення у позивача, начальника Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_2 , інспектора СКЗ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції     ОСОБА_3 , т.в.о. заступника начальника –начальника ВКП Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 , старшого інспектора з ОД ВІОС УКЗ ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_5 ,    старшого інспектора ВІОС УКЗ ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 , інспектора ВІОС УКЗ ГУ НП у Львівській області капітана поліції     ОСОБА_7 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 . Проведено огляд відеоматеріалів, наданих працівниками ВІОС УКЗ ГУ НП у Львівській області стосовно подій, які мали місце 07.08.2019.
Окрім того, як вбачається із Висновку службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни старшим оперуповноваженим    ВКП    Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області підполковником поліції ОСОБА_1 від 03.09.2019, до матеріалів службового розслідування долучено консультативний висновок КЛ ШМД м. Львова від 07.08.2019 №10838 та результат токсилогічного дослідження №5685 від 08.08.2019 про відсутність етанолу в крові ОСОБА_1 .
За результатами проведеного службового розслідуванням встановлено, що старший оперуповноважений ВКП Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області підполковник поліції ОСОБА_1 , в порушення п. 14 ч. З ст. 1 розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 6 ч. 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, 07.08.2019 о 17:20 згідно внутрішнього розпорядку дня для поліцейських, затвердженого наказом ГУНП від 10.08.2016 № 1863, перебував на службі у Шевченківському ВП ГУНП у Львівській області з ознаками алкогольного сп`яніння, що підтверджується відповідними актами та поясненнями свідків, чим допустив грубе порушення службової дисципліни, основних обов`язків поліцейського, передбачених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до якої він, як працівник поліції зобов`язаний неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського та скоїв вчинок, що дискредитує та підриває авторитет поліції. Рекомендовано застосувати до позивача дисциплінарне стягнення    - звільнення зі служби в поліції.
Наказом ГУ НП у Львівській області від 15.10.2019 №650 о/с «По особовому складу» відповідно до п.6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію», у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, підполковника поліції ОСОБА_1 , старшого оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Шевченківського відділу поліції ГУ НП, звільнено зі служби з 15.10.2019, відрахувавши з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року у кількості 08    календарних днів основної відпустки та 04 календарних днів додаткової відпустки.
Підставою винесення вказаного наказу зазначено наказ ГУ НП у Львівській області від 18.09.2019 №2807 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області».
07.08.2019 ОСОБА_1 о 19:20 звернувся до медичного закладу Комунальне некомерційне підприємство «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова» з метою лабораторного дослідження крові на етанол. Згідно з консультативним висновком спеціаліста від 07.08.2019 №10838 кров на етанол взято 07.08.2019 о 19:30. Відповідно до результату токсикологічного дослідження від 09.08.2019 №5685 при токсилогічному дослідженні не виявлено етанолу в крові (0 г/л %).
Накази ГУ НП у Львівській області від 18.09.2019 №2807 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області» та від 15.10.2019 №650о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції підполковника поліції ОСОБА_1 є предметом оскарження у справі з підстав відсутності дисциплінарного проступку у вигляді перебування на робочому місці у стані алкогольного сп`яніння та порушення порядку встановлення перебування позивача у стані сп`яніння.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-УІІІ (далі – Закон №580-VIII), поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Статтею 18 Закону №580-VIII визначено основні обов`язки поліцейського. Зокрема, поліцейський зобов`язаний: - неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; - професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; - поважати і не порушувати прав і свобод людини; - надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; - зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; - інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно з вимогами статті 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону; підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII визначено, що службова дисципліна – дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Відповідно до статті 11 Статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Відповідно частини 1 статті 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Статтею 13 Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;6) звільнення з посади;7) звільнення із служби в поліції.
Недотримання службової дисципліни є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема, звільнення з органів внутрішніх справ.
Статтями 14-19 Статуту унормовано порядок призначення та проведення службового розслідування, створення, повноваження дисциплінарних комісій, строки проведення службового розслідування, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади), забезпечення поліцейському права на захист, порядок застосування дисциплінарних стягнень.
Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
За кожен дисциплінарний проступок не може застосовуватися більше одного дисциплінарного стягнення. Якщо поліцейський вчинив кілька дисциплінарних проступків, стягнення застосовується за сукупністю вчинених дисциплінарних проступків та враховується під час визначення виду дисциплінарного стягнення.
Відповідно до пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.
Відповідно до пункту 3 розділу IV Правил, за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Вищевказані положення законодавства передбачають, що поліцейський при проходженні служби, у своїй повсякденній діяльності та поза межами служби, повинен дотримуватися та бути прикладом неухильного дотримання Конституції України, Законів України та інших нормативно-правових актів, які регламентують діяльність такого працівника, а також Присяги поліцейського.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок).
Цей Порядок визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.
Судом встановлено, що підставою для винесення спірних наказів став Висновок службового розслідування від 03.09.2019, відповідно до якого ОСОБА_1 07.08.2019 о 17:20 перебував на робочому місці з ознаками алкогольного сп`яніння.
Такий висновок зроблено на підставі наданих працівниками Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області пояснень, а саме начальника Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_2 , інспектора СКЗ Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції     ОСОБА_3 , т.в.о. заступника начальника –начальника ВКП Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 , старшого інспектора з ОД ВІОС УКЗ ГУ НП у Львівській області майора поліції ОСОБА_5 ,    старшого інспектора ВІОС УКЗ ГУ НП у Львівській області капітана поліції     ОСОБА_6 , інспектора ВІОС УКЗ ГУ НП у Львівській області капітана поліції     ОСОБА_7 та старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 та у зв`язку із відмовою позивача від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та в медичному закладі.
Наказом ГУ НП у Львівській області від 18.09.2019 №2807 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області» за грубе порушення службової дисципліни, зокрема п. 14 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 6 ч. 2 розділу    Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом    МВС України    від 09.11.2016 №1179, а також основних обов`язків поліцейського, передбачених ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» за скоєння    вчинку, що дискредитує та підриває авторитет поліції, до старшого оперуповноваженого    ВКП    Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області підполковника поліції ОСОБА_1 ,    застосовано дисциплінарне стягнення – звільнення зі служби в поліції.
Колегія суддів вважає описані висновки відповідача помилковими, зважаючи на таке.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 07.08.2019 об 19:30 здав аналіз крові на вміст етанолу в організмі у КНП «Клінічна лікарня швидкої медичної допомоги м. Львова».
Ця обставина підтверджується консультативним висновком спеціаліста від 07.08.2019 №10838 та результатом токсикологічного дослідження від 09.08.2019 №5685.
Суд звертає увагу, що вказані документи видані саме тим медичним закладом, до якого начальником Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області Гарасимом П.С. позивачу надавалося скерування для проведення огляду    від 07.08.2019 №8953/43/01/0819.
Відповідно до результату токсикологічного дослідження від 09.08.2019 №5685 при токсикологічному дослідженні етанол в крові позивача не виявлено (0 г/л %).
Вказані документи медичної установи були долучені позивачем в ході службового розслідування та описані у Висновку службового розслідування, однак не взяті відповідачем до уваги без належного обґрунтування. При цьому, в матеріалах справи відсутні докази того, що ГУ НП у Львівській області вчинялись дії по перевірці обставин, викладених у таких медичних документах.
Окрім того, на виконання вимог п.2.7 Інструкції по оформленню матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.02.2001 року N 185, до протоколу залучаються матеріали, які підтверджують факт здійснення адміністративного правопорушення (рапорти посадовців, заяви, пояснення правопорушників, потерпілих, свідків правопорушення, протоколи виявлення, знищення та ін.).
Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Стаття 73 КАС України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
А стаття 76 КАС України вказує, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
В межах спірних правовідносин вказані вимоги щодо терміну проведення медичного обстеження на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 дотримано і про це прямо зазначено у Висновку службового розслідування від 03.09.2019 при оцінці відповідачем консультативного висновку спеціаліста від 07.08.2019 №10838 та результатів токсикологічного дослідження від 09.08.2019 №5685.
Судом не беруться до уваги покликання відповідача на норми Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015, оскільки вказана інструкція не поширюється на правовідносини,    що є предметом розгляду у даній справі.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.
Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.
Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що наказ ГУ НП у Львівській області від 18.09.2019 №2807 «Про застосування дисциплінарного стягнення до працівника Шевченківського ВП ГУ НП у Львівській області» є протиправним, відповідно протиправним є прийнятий на підставі такого наказу наказ ГУ НП у Львівській області від 15.10.2019 №650о/с «По особовому складу».
Відповідно до частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Порядком та умовами виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, визначено, що при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата (пункт 9 розділу І); при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно (пункт 15 розділу І); поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення. Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення (пункт 6 розділу ІІІ).
Як правильно встановив суд першої інстанції, період з 16.10.2019 до 08.12.2020 є періодом вимушеного прогулу, за який слід виплатити позивачу середній заробіток, та який у підсумку становить 420 календарних днів. Згідно з довідкою про доходи ОСОБА_1 , виданою ГУНП 17.10.2019,    заробітна плата (грошове забезпечення) позивача за два календарні місяці роботи, що передують дню звільнення, становила 25 364 грн 57 к., а саме за серпень 2019 року 11    514 грн 34 к., за вересень 2019 року 13 850 грн 23 к. Отже, середньоденне грошове забезпечення складає 415 грн 81 к. ((11 514 грн 34 к.+ 13 850 грн 23 к.)/61 календарний день). Таким чином, середнє грошове забезпечення позивача за час вимушеного прогулу з 16.10.2019 до 08.12.2020 складає 174    641 грн 30 к. (415 грн 81 к. х 420 календарних днів) без урахування обов`язкових платежів та податків.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду – без змін. 
Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд –                              

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду    від 08 грудня 2020 року у справі № 1.380.2019.005497 залишити без змін.
  Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	В. В. Гуляк 	
 	 	Л. Я. Гудим 	
Повне судове рішення складено 19.08.2021 року