Дата документу  Справа № 937/1245/21 

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №937/1245/21                                                Головуючий в 1 інст. Дараган Л.В.
Провадження №33/807/379/21                                                Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2021 року                                                        місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 квітня 2021 року, якою 
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір. 

Згідно з оскаржуваною постановою, 15.02.2021 року, приблизно о 23 годині 55 хвилин, ОСОБА_2 по пр. Богдана Хмельницького в м. Мелітополі Запорізької області керував автомобілем «HONDA ACCORD», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота, почервоніння очей, млява мова). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції,  ОСОБА_2 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що в акті огляду не зазначено місце і час його складання, що не дає змоги перевірити коли він був складений (до чи після складання протоколу). Без складання належного акту огляду і вручення його правопорушнику поліцейський не мав права складати протокол про адміністративне правопорушення. В протоколі зазначено, що він керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження медичного огляду на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, а також проїхати у заклад охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків. Між тим, вважає, що ознаки алкогольного сп`яніння не є складом адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 130 КУпАП, оскільки вказана стаття чітко вказує або керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Щодо вимірювальної техніки «Драгер» зазначає, що відповідно до Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху зазначений технічний засіб взагалі відсутній. Відеозапис, долучений до матеріалів справи, не посвідчено працівниками поліції єдиним цифровим підписом, у протоколі не зазначено на який носій здійснювався відеозапис з автомобіля, не ввімкнено нагрудні камери поліцейських. Свідок ОСОБА_3 пояснив, що він працює охоронцем в магазині АТБ та не може відлучатися з робочого місця і протокол підписував у приміщенні АТБ. Свідка ОСОБА_4 було допитано за його відсутності та за відсутності захисника. У протоколі не зазначено обов`язкових реквізитів технічного засобу (його назва та номер) та чи проходив зазначений прилад сертифікацію та обов`язкову щорічну повірку. Також зазначає, що працівниками поліції порушено вимоги ст. 33 КУпАП. Просить постанову суду скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи обізнаність ОСОБА_2 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, а також присутність представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_2 суддя вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_2 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши адвоката Панченка Б.М., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги закону під час розгляду даної справи виконані судом першої інстанції.
Вирішуючи питання за доводами апеляційної скарги, суддя апеляційної інстанції констатує, що висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП за обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ № 160169 від 16.02.2021 року (а.с. 1) та визнаних судом доведеними підтверджується:
направленням на огляд водія транспортного засобу до Мелітопольського міжрайонного наркологічного диспансеру з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 7); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с. 6), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4  (а.с. 8,9), довідкою адмінпрактики (а.с. 13), відеозаписом події (а.с. 14).

Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Доводи сторони захисту, що ознаки алкогольного сп`яніння не є складом адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 130 КУпАП слід відхилити у зв`язку з наступним.
Так, частиною першою ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів,а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
При цьому, умови та послідовність дій поліцейських по виявленню у водіїв транспортних засобів ознак, зокрема, алкогольного сп`яніння визначені ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду, затвердженим постановою КМУкраїни від 17 грудня 2008р.N1103 (в подальшому Порядок № 1103) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому Інструкція № 1452/735).
Відповідно до змісту ст.266КУпАП та Інструкції якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
За ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Частиною 3 ст. 266 КУпАП та п.7 розділу 1 Інструкції, п.6 Порядку передбачено, що у разі незгоди водія з результатами огляду, проведеного поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.
У п. 8 Порядку № 1103, зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
В даному випадку, ОСОБА_2 інкримінується саме відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому, послідовність виявлення працівником поліції у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння і було передумовою для пропозиції пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, проте ОСОБА_2 відмовився від проведення такого огляду, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Для перевірки доводів апеляційної скарги у судовому засіданні апеляційного суду було повторно допитано свідка ОСОБА_3 , який показав, що точної дати не пам`ятає, але приблизно об 23.55 год. автомобіль під`їхав до магазину, а за слідом патрульний автомобіль. Працівники поліції підійшли до автомобіля, водій поводився неадекватно. Він був залучений в якості понятого, водій гучно висловлювався нецензурною лайкою і сказав, що не буде проходити огляд, бо не хоче. Він чітко відмовлявся продути трубку Драгера, а на пропозицію проїхати до лікарні, вказував, що не поїде, але якщо працівникам поліції потрібно, вони все рівно його відвезуть.
При цьому, аналізуючи покази даного свідка, слід зауважити, що висвітлені свідком слова ОСОБА_2 демонструють небажання останнього проходити медичний огляд як на місці зупинки транспортного засобу, так і самостійно у медичному закладі.
Допитаний в суді першої інстанції свідок ОСОБА_4 показав, що що 15 лютого 2021 року пізно ввечері він разом із дружиною приїхали в магазин «АТБ» по пр. Богдана Хмельницького в м. Мелітополі Запорізької області. Дружина пішла до магазину, а він залишився чекати в автомобілі. В цей до входу в магазин під`їхав автомобіль чорного кольору, в якому були чоловік і дівчина. Одразу після цього під`їхали працівники поліції, водій поводив себе не адекватно, намагався поїхати. В його присутності працівники поліції запропонували водію продути «Драгер», водій відмовився, тоді поліцейські запропонували поїхати на медичне освідування, але в лікарню їхати водій не захотів. В усіх документах стоять його підписи.
Отже, дані пояснення свідків узгоджуються між собою і повністю відображають обставини події, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення щодо відмови ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, підстав не довіряти поясненням цих свідків у апеляційному суду не має.
Доводи щодо відсутності у акті огляду місця і часу його складання необґрунтовані, оскільки самим бланком не передбачено внесення таких даних, такі дані зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення. 
       Доводи апеляційної скарги, що запропонований для проходження огляду спецприлад «Драгер» відсутній у Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС безпідставні з огляду на наступне.
       Так, відповідно до п. 6 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених МОЗ та Держспоживстандартом.
Відповідно до Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС України від 01.03.2010 №33, до спеціальних технічних засобів для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння належать газоаналізатори «AlcoQuant 6020», «Alcotest 6510», «Alcotest 6810», «Alcotest 6820», «Alcotest7410 Plus com», «Алконт 01».
Газоаналізатор Drager Alcotest зареєстрований та внесений до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення згідно з переліком, затвердженим наказом державної служби України з лікарських засобів від 29 грудня 2014 року № 1529, що свідчить про правомірність використання приладу «Драгер» працівниками поліції.
       А твердження про обов`язковість реквізитів технічного засобу (його назва та номер), сертифікату та іншої інформації неспроможні, оскільки ОСОБА_2 відмовився від продуття спецприладу, а тому даний довод перевірці не підлягає. 

Посилання, що відеозапис не посвідчений працівником поліції єдиним цифровим підписом не заслуговують на увагу, оскільки нормами КУпАП не передбачено.

Доводи захисту, що працівниками поліції порушено вимоги ст. 33 КУпАП неприйнятні так як в даному випадку застосування вказаної норми відноситься до компетенції суду.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. Призначене стягнення відповідає санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним. 

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАп справа переглянута в межах апеляційної скарги.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Постанову судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 23 квітня 2021 року, якою  ОСОБА_2  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                                        М.С. Тютюник