Єдиний унікальний номер справи 759/1441/20 
Провадження №22-ц/824/8173/2021

 
П О С Т А Н О В А
 І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
15 вересня  2021 року                                                                                               м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді   Журби С.О., 
суддів                        Писаної Т.О., Приходька К.П., 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" про стягнення страхового відшкодування,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У  січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПрАТ "СГ "ТАС" про стягнення страхового відшкодування, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь страхове відшкодування у розмірі 15 090, 54 грн. 
В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 28.02.2019 року між ним та відповідачем було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «ЄВРОКАСКО 5 ЗІРОК» (пакет страхування Каско Profi 3 ЗІРКИ) № FO 329292, відповідно до умов якого були застраховані майнові інтереси позивача, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням належним позивачу транспортним засобом «КІА Optima», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Строк дії договору страхування - з 01.03.2019 року по 29.02.2020 року. 
01.04.2019 року за участі позивача сталася дорожньо-транспортна пригода, а саме: позивач, рухаючись за кермом застрахованого автомобіля по вул. Київській в м. Житомир, потрапив у яму. Внаслідок вказаної ДТП транспортному засобу було завдано механічних ушкоджень з локалізацією у нижній частині автомобіля, а його власник зазнав матеріальних збитків. 01.04.2019 року, тієї ж доби, позивач звернувся до Контакт-центру ПрАТ «СГ «ТАС» і надав інформацію про настання вказаної події. 02.04.2019 року позивач подав відповідачу заяву про настання події, проте відповідач направив позивачу лист з відмовою у виплаті страхового відшкодування за його страховим випадком. Позивач зазначає, що дана відмова страховика є такою, що не відповідає чинному законодавству, положенням договору та порушує права позивача як споживача послуг добровільного страхування, що і стало підставою для  звернення позивача до суду із даним позовом.
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року відмовлено у задоволені позову.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач просить апеляційну скаргу задовольнити, а зазначене рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
В апеляційній скарзі позивач зазначає, що на виконання умов договору він вчасно повідомив відповідача про страховий випадок, на підтвердження чого у матеріалах справи наявна копія телефонограми №Т-00/008535 від 01.04.2019 року, відтак відповідач мав виконати взяті на себе зобов`язання і виплатити страхувальнику відшкодування, проте з метою уникнення сплати позивачу будь-яких коштів відповідач у своїй відмові протлумачив положення договору на свій лад, з чим всупереч змісту договору погодився і суд першої інстанції. Вказує, що наданий відповідачем акт огляду місця події від 09.04.2019 року не може бути належним та допустимим доказом, оскільки подібного роду висновки, які сформульовані в зазначеному акті, можуть робитися виключно у належним чином оформленому висновку експерта, який складається на підставі проведеної уповноваженим суб`єктом експертної діяльності експертизи, а тому відмова у задоволенні позову, обґрунтована вказаним документом, є неправомірною. 
Станом на початок розгляду справи по суті відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.
Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
 Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Оскільки у справі ціна позову становить менше ста розмірів прожиткового мінімуму, а дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без проведення судового засідання.
У відповідності до положень ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до положень ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання встановлених законом умов) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги з наступних підстав:
В ході розгляду справи судом було встановлено, що 28.02.2019 року між ОСОБА_1   та ПраТ "Страхова група "ТАС" було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «ЄВРОКАСКО 5 ЗІРОК» (пакет страхування Каско Profi З ЗІРКИ) № FO329292, відповідно до умов якого були застраховані майнові інтереси позивача.
 01.04.2019 року за участі позивача сталася ДТП, а саме: позивач, рухаючись за кермом власного автомобіля «КІА Optima», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Київській в м. Житомир, потрапив в яму, про що він звернувся з відповідною заявою до ПраТ "Страхова група "ТАС" та здійснив відповідну телефонограму. 
Відповідно до відповіді з вих. №6733 від 11.05.2019 року позивачу було відмовлено у здійсненні страхової виплати з посиланням на п.11.2 договору страхування. 
Відповідно до п. 11.2 договору страхування обов`язком страховика є безпосередньо з місця події або з місця виявлення пошкодження застрахованого транспортного засобу повідомити Контакт-центр страховика (в будь якому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання випадку, що має ознаки страхового, або не пізніше 24 годин з моменту виявлення пошкоджень застрахованого транспортного засобу) та дотримуватись інструкцій страховика.
Відповідно до п. 11.3.6. договору страхування страхувальнику слід негайно повідомити та викликати на місце події відповідні компетентні органи згідно інструкцій страховика або повідомити виключно страховика (за рішенням страховика). У разі необхідності виїзду представника страховика - дочекатись приїзду останнього на місце події. 
Відповідно до телефонограми №Т-00/008535 від 01.04.2019 року дзвінок був здійснений не з місця ДТП.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем порушено порядок звернення до ПрАТ "СГ "ТАС", що у діях відповідача не вбачається здійснення порушення прав страховика.
Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів  міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення  для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази  подаються сторонами та іншими особами,  які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.
Свої вимоги позивач ґрунтує насамперед на двох твердженнях:
-          01.04.2019 року сталася ДТП, яка підпадає під ознаки страхового випадку;
-          в результаті ДТП автомобілю позивача було завдано шкоду у розмірі 15 090, 54 грн.
В той же час вказані твердження позивача залишилися належним чином недоведеними. Стосовно підтвердження факту ДТП матеріали справи взагалі не містять жодних належним доказів. При цьому не будь-яке пошкодження автомобіля підлягає відшкодуванню страховою компанією, а лише те, яке визнається договором в якості страхового випадку.  Позивач, звертаючись до суду, мав довести джерело пошкодження його автомобіля, чого зроблено не було. 
Колегія суддів зазначає, що позивачем не було доведено й розміру страхового відшкодування, яке позивач вимагає стягнути з відповідача. Надана позивачем ремонтна калькуляція не може бути таким належним доказом, адже свідчить лише про вартість зазначених у ній робіт, в той час як в даному випадку мали б бути представлені докази розміру шкоди, тобто вартості відновлюваних робіт, які об`єктивно викликані ДТП з підтвердженням їх необхідності, пов`язаності з страховим випадком та обґрунтованості заявленої вартості. 
Враховуючи зазначене вище, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення
Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 24 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                                                С.О. Журба

Судді:                                                                                                           Т.О. Писана 

                                                                                                                     К.П. Приходько