КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
11 серпня 2021 року 
м. Київ
справа №372/47/21 
провадження № 22-ц/824/9801/2021
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Кравець В.А., Мазурик О.Ф.,	
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Універсал Банк» - Марача Владислава Вікторовича на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 11 березня 2021 року /суддя Патабенко Л.В./
у справі за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, у якому просив стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за період з липня 2017 року по червень 2020 року у сумі 205821,91 грн., з яких 147896,51 грн. - інфляційні втрати та 57 925,40 грн. - три проценти річних. 
Позов мотивований тим, що відповідно до заочного рішення Обухівського районного суду від 21.05.2014 року задоволено позов АТ «Універсал Банк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 009-2008-247 від 21.02.2008 року у розмірі 643 028,30 грн. Оскільки на даний час рішення суду не виконане і заборгованість не погашена відповідачами, позивач пред`явив вимоги про солідарне стягнення інфляційних втрат та три відсотки річних за період з липня 2017 року по червень 2020 року та суму сплаченого судового збору.
Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 11 березня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. /а.с. 31-34/
Не погоджуючись з вказаним рішенням, апелянт звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, задовольнивши позовні вимоги.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилався на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не повно з`ясовані обставини справи, зокрема те, що позов подано в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, заборгованість за кредитним договором не погашена. Наголошував, що попереднє, до подання позову до суду, звернення кредитора до боржника з вимогою про сплату сум пені, інфляційних нарахувань та процентів річних не передбачено законом і тому не є обов`язковим. Відповідальність передбачена ст. 625 ЦК України настає внаслідок невиконання зобов`язання, яке виникає не з рішення суду, а пов`язана з невиконанням боржником умов кредитного договору. Банком було надано розрахунок заборгованості та зазначено, що основне зобов`язання не виконано,  заборгованість не погашено. Посилався апелянт і на процесуальні порушення, зокрема, розгляд справи відбувся за відсутності представника позивача, згоди від позивача на заочний розгляд також не було отримано.
 
Відповідачі з відзивом на апеляційну скаргу не звертались, про розгляд справи повідомлялись шляхом опублікування оголошення про виклик до суду, оскільки поштову кореспонденцію не отримують.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.
Судом встановлено, що заочним рішенням Обухівського районного суду від 21.05.2014 року позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №009-2008-247 від 21.02.2008 року задоволено, та солідарно стягнуто з відповідачів на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 643 028,30 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту -519 449,96 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 03.10.2013 року становить 64 988,11 доларів США, заборгованості по відсотках за користування кредитом -123 359,97 грн., що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 03.10.2013 року становить 15 433,50 доларів США; заборгованості по підвищених відсотках - 218,37, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 03.10.2013 року становить 27,32 долари США та витрати по сплаті судового збору в сумі 3441,00 грн.
Банком надано розрахунок втрат від інфляційних процесів та трьох процентів річних на загальну суму 205821,91 грн. за період з липня 2017 року по червень 2020 року.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції вірно вказував на те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК.
Тобто, за змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Водночас, в матеріалах справи відсутні докази про те, що позивач АТ «Універсал Банк» звертався до боржників з вимогою про сплату суми боргу у період часу з липня 2017 року по червень 2020 року. Крім цього, суду не надано доказів щодо отримання позивачем виконавчих листів та звернення з ними до державного чи приватного виконавця про примусове виконання та стягнення коштів з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 для забезпечення реального виконання рішення суду та будь-яких доказів про те, що рішення суду не виконане. Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги про стягнення інфляційних витрат в розмірі 147896,51 грн. та трьох відсотків річних не підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги, про те, що попереднє, до подання позову до суду, звернення кредитора до боржника з вимогою про сплату сум пені, інфляційних нарахувань та процентів річних не передбачено законом, колегією суддів відхиляються з огляду на те, що кредитні відносини між сторонами припинено, заборгованість стягнута за рішенням суду, отже відносини між сторонами виникають у подальшому саме з невиконання рішення суду про стягнення коштів.
Крім того, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 р. у справі 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Наявність рішення суду про стягнення кредитної заборгованості, свідчить про закінчення строку дії договору. А тому на правовідносини, які виникають після ухвалення рішення про стягнення заборгованості, порука не поширюється, якщо інше не встановлене договором поруки.
Справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, всі доводи позивачем викладені у позові, а незгода з рішенням суду зводиться фактично до незгоди з застосуванням норм матеріального права, які судом першої інстанції застосовані правильно.
Таким чином,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та містяться на формальних міркуваннях.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.  375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  представника акціонерного товариства «Універсал Банк» - Марача Владислава Вікторовича на заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 11 березня 2021 року - залишити без задоволення.  
Заочне рішення Обухівського районного суду Київської області від 11 березня 2021 року - залишити без задоволення.   
Постанова суду апеляційної інстанції касаційному оскарженню не підлягає. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
 
Головуючий:                                        Судді: