Ухвала
Іменем України

03 вересня 2021 року
м. Київ
Провадження № 51-2973 зно 19
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                   ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши заяву засудженого ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими та виключними обставинами вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року щодо нього, 
встановив:
Засуджений ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд вищевказаного судового рішення за нововиявленими та виключними обставинами.
Ухвалою Верховного Суду від 15 липня 2021 року заяву засудженого було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 462 КПК України, та надано п`ятнадцятиденний строк для усунення недоліків заяви. 
Зокрема серед недоліків було зазначено, що засуджений у своїй заяві не наводить відповідного обґрунтування з посиланням на конкретні обставини, які підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин. Крім цього, засуджений ставив питання про перегляд зазначеного судового рішення і за нововиявленими і за виключними обставинами, що є різними самостійними підставами для перегляду судових рішень. Також зі змісту заяви засудженого не убачалось даних про те, чому він звернувся з вказаною заявою саме до суду касаційної інстанції з огляду на положення ч. 1 ст. 463 КПК України.
У межах визначеного судом строку засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до суду касаційної інстанції з заявою про усунення недоліків. Однак, як видно зі змісту цієї заяви, вказані в ухвалі суду недоліки не усунув.
У повторній заяві засуджений знову не наводить обґрунтування наявності нововиявлених чи виключних обставин, при цьому повторно посилається на зміст окремої ухвали Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року.
Крім цього, засуджений знову не зазначає, в порядку якої саме процедури просить переглянути судове рішення: за нововиявленими чи за виключними обставинами, звертаючись до суду виключно з проханням відкрити провадження за його заявою.
Також засуджений знову звертається з заявою про перегляд вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року до суду касаційної інстанції, однак не зазначає чому вважає, що перегляд цього рішення має здійснювати саме Верховний Суд з огляду на положення ч. 1 ст. 463 КПК України.
Згідно з ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яку не оформлено згідно з вимогами ст. 462 цього Кодексу, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 КПК України.
Таким чином, засуджений недоліки заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими чи виключними обставинами у визначений строк не усунув, а тому відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України його заяву потрібно йому повернути.
Керуючись статтями 429, 462, 464 КПК України, Суд
постановив:
Повернути засудженому ОСОБА_4 його заяву про перегляд за нововиявленими та виключними обставинами вироку Апеляційного суду Львівської області від 14 листопада 2003 року щодо нього.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді
 
ОСОБА_1                                       ОСОБА_2                                                ОСОБА_3