ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1384/21 Справа № 214/3421/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Малаховська І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 вересня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2021 року стосовно 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП, 

за участю: 
прокурора                                                 Панібрата В.Ю.
особи, яка притягається до 
       адміністративної відповідальності                         ОСОБА_2 
ВСТАНОВИВ:
Зміст оскарженого судового рішення. 
Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2021 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та стягнуто судовий збір у розмірі 454 гривні. 
Згідно з постановою суду першої інстанції, відповідно до вимог абз. 2, ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_2 наступного року після припинення 14.12.2020 року повноваження депутата Саксаганської районної у місті ради, зобов`язаний у встановленому частиною першої цієї статті порядку, тобто у період з 00 год. 00 хв. 01 січня 2021 року до 00 год. 00 хв. 01 квітня 2021 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік за типом «після звільнення». Згідно інформації з Єдиного державного реєстру декларованих осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2020 рік після припинення 14.12.2020 року повноважень депутата місцевої ради за типом «після звільнення» лише о 20-40 год. 08.04.2021року, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене частиною 1 статті 172-6 КУпАП.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, зазначає, що суд першої інстанції не дотримався вимог щодо повного та всебічного розгляду справи, внаслідок чого ухвалив незаконне та необґрунтоване судове рішення. Зазначає, що суд безпідставно не задовольнив його клопотання про долучення до матеріалів справи роздруківку з державного реєстру декларацій, виписку із Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», ст. 14 Класифікація посад в органах місцевого самоврядування. Також просить допитати в якості свідка поліцейського, який склав протокол та допустити до участі у справі в якості захисника — іншого фахівця у галузі права на підставі довіреності ОСОБА_3 . Суд першої інстанції порушив його право на захист, відмовивши у залученні вказаної особи, як захисника та в допиті особи, яка склала протокол. Вважає, що він не є депутатом-держаним службовцем, тому не є суб`єктом даного правопорушення, а в даному випадку є суперечність двох положень закону. На думку апелянта, на день винесення оскарженої постанови, закінчився тримісячний строк з дня виявлення правопорушення накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, тоді як суд помилково зазначив, що такий строк становить шість місяців.
Позиції учасників апеляційного розгляду.
В судовому засіданні ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу і з підстав, викладених в скарзі просив її задовольнити, постанову суду скасувати та закрити провадження у справі. 
Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін. 
Мотиви апеляційного суду.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП). 
Частиною 1 статті 172-6 КУпАП передбачена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Диспозиція статті 172-6 КУпАП є бланкетною нормою. 
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є законним та підтверджується доказами, ретельно дослідженими в суді першої інстанції, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії № 365 від 27 квітня 2021 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 віл 08 квітня 2021 року та його усними поясненнями в судовому засіданні в суді першої а апеляційної інстанції в тій частині, що він визнав, що, будучи депутатом районної ради подавав відповідні декларації; копією витягу зі стенограми пленарного засідання першої сесії Саксаганської районної у місті ради VII скликання від 07.12.2015 року; копією виписки стенограми пленарного засідання Х сесії районної у місті ради VII скликання від 25 січня 2017 року; копією витягу зі стенограми пленарного засідання першої сесії Саксаганської районної у місті ради VII скликання від 25.01.2017 р.; копією витягу зі стенограми пленарного засідання першої сесії Саксаганської районної у місті ради VII скликання від 21.02.2019 р.; копією витягу зі стенограми пленарного засідання першої сесії Саксаганської районної у місті ради VII скликання від 27.02.2020 року; відомостями про отримання посвідчень депутата Саксаганської районної у місті ради VII скликання; копією телефонограми № 324 від 18.12.2020 року; рапортом оперуповноваженого Управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області ДСР НП України Євстратенка О.; копією протоколу № 1 І сесії Саксаганської районної у місті ради VIIІ скликання від 14 грудня 2020 року; листом заступника начальника управління стратегічних розслідувань в Дніпропетровській області ДСР НП України Даниляка А.
Відповідно до вимог абз. 2, ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями. 
В той же час, ОСОБА_2 наступного року після припинення 14.12.2020 року повноваження депутата Саксаганської районної у місті ради, зобов`язаний був у встановленому частиною першої ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції`порядку, тобто у період з 00 год. 00 хв. 01 січня 2021 року до 00 год. 00 хв. 01 квітня 2021 року подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий 2020 рік за типом «після звільнення». 
Згідно інформації з Єдиного державного реєстру декларованих осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_2 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2020 рік після припинення 14.12.2020 року повноважень депутата місцевої ради за типом «після звільнення» лише о 20-40 год. 08.04.2021року, тобто з пропуском строку на 8 днів.
Таким чином, вказані дії ОСОБА_2 отримали правильну правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. 
Посилання в апеляційній скарзі, що він не є суб`єктом даного правопорушення, оскільки не був службовцем органу місцевого самоврядування та не отримував заробітну плату із місцевого бюджету, є аналогічними з позицією захисту в суді першої інстанції, які місцевий суд належним чином перевірив та мотивовано їх спростував і з такими висновками погоджується апеляційний суд.
Апеляційний суд зауважує, що ОСОБА_2 , будучи депутатом Саксаганської районної у місті ради є суб`єктом декларування, оскільки віднесений до таких суб`єктів згідно з п. п. б) п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якого суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є: народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.
Закон України «Про запобігання корупції» в цій частині є чітко визначеним і не дають підстав для їх різного або множинного розуміння та правозастосування, у зв`язку з чим відповідні доводи ОСОБА_2 , які він наводить в апеляційній скарзі, посилаючись на Закон України «Про службу в органах місцевого самоврядування», Закон України «Про статус депутатів місцевих місцевих рад», примітку до ст. 364 КК України, класифікатор посад в органах місцевого самоврядування та інше, є помилковим, власним тлумаченням положень матеріального закону.
Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 про закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності. При цьому, апелянт посилається на положення ст. 277 КУпАП та плутає строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП.
Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу (п. 7 ч. 1 ст. 38 КУпАП).
Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закон України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.
В Главі 13-А «Адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією» КУпАП передбачені правопорушення, пов`язані з корупцією до яких відноситься, правопорушення, передбачена ст. 172-6 «Порушення вимог фінансового контролю», за яке ОСОБА_2 визнаний винуватим.
Законом України “Про внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель” № 114-IX від 19.09.2019, який набрав чинності 20.09.2019 та введено в дію 19.04.2020, стаття 38 КУпАП викладена в новій редакції, зокрема строк передбачений ч. 4 ст. 38 КУпАП збільшено з трьох місяців до шести місяців. 
Таким чином, ч. 4 ст. 38 КУпАП в редакції Закону № 114-IX від 19.09.2019 застосовується до правовідносин, що виникли у цій справі, а строк накладення адміністративного стягнення у шість місяців з дня виявлення правопорушення не закінчився, у зв`язку з чим рішення суду про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про закриття провадження на підставі п.7 ч. 1 ст. 247 КУпАП прийняте у повній відповідності до вимог закону, тому відповідні доводи ОСОБА_2 апеляційній суд відхиляє. 
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , що суд грубо порушив вимоги закону, не розглянувши його клопотання та не постановив по кожному з клопотань окремого судового рішення, то суд апеляційної інстанції вважає їх безпідставними, оскільки спростовуються матеріалами справи. Так з тексту оскарженої постанови слідує, що суд навів мотиви відмови в задоволенні його клопотань про закриття справи за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, клопотання про витребування інформації щодо отримання ним коштів заробітної плати за рахунок коштів місцевого бюджету, клопотання про виклик свідка ОСОБА_4 . 
Оцінюючи такі твердження апелянта, апеляційний суд зауважує, що КУпАП не містить вимоги про обов`язкове постановлення окремого судового рішення по кожному з клопотань і мотиви їх відхилення можуть бути наведені в постанові, ухваленої без виходу в нарадчу кімнату або в постанові по суті справи. Крім того, аналогічні клопотання ОСОБА_2 повторно заявляв в суді апеляційної інстанції, які також вирішенні. 
Отже, суд апеляційної інстанції доходить висновку про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, яке ґрунтується на належних, достовірних та достатніх доказах та відповідно про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду першої інстанції.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26 липня 2021 року стосовно ОСОБА_2 за частиною 1 статті 172-6 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя                                                                                О.П. Піскун