СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2021 р.                                                                     Справа № 922/3735/20  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Пуль О.А., суддя Тарасова І.В., 
за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (вх. № 1202Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 10.03.2021, ухвалене суддею Калантай М.В. у приміщенні Господарського суду Харківської області 10.03.2021 о 10:09 год. (повне рішення складено 22.03.2021) у справі №922/3735/20
за позовом Приватного підприємства "Гранпри 2016", м. Харків,
до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог не предмет спору на стороні відповідача – Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна, м.Харків, 
про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10.03.2021 у справі №922/3735/20 позов задоволено частково. Визнано укладеною між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та Приватним підприємством "Гранпри 2016" додаткову угоду про звільнення орендаря державного майна від сплати орендної плати у зв`язку з постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 за №611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" щодо звільнення від сплати орендної плати з 12.03.2020 по дату закінчення карантину за договором оренди від 10.06.2016 №6122-н, в редакції зазначеній в резолютивній частині рішення суду. В іншій частині позову – відмовлено. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на користь Приватного підприємства "Гранпри 2016" 1051,00 грн судового збору.
Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що позивач підпадає під дію пункту 3 додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 №611, що є підставою для визнання укладеною додаткової угоди за договором оренди від 10.06.2016 №6122-н про звільнення орендаря від сплати орендної плати на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Разом з тим, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість посилання позивача в додатковій угоді на положення частини 6 статті 762 ЦК України та необхідність виключення з додаткової угоди вказівки на необхідність зменшення розміру ставки орендної плати у розмірі 50% на наступні 6 місяців після закінчення карантину, оскільки така вимога будь-яким чином позивачем не обґрунтована. 
Не погодившись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях звернулось з апеляційної скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 10.03.2021 у справі №922/3735/20 в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю, в іншій частині рішення суду – залишити без змін. Стягнути з позивача витрати зі сплати судового збору.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, скаржником зазначено наступне:
- вважає, що положення Податкового кодексу України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин щодо розкриття видів діяльності підприємств, які надають побутові послуги населенню, зважаючи на те, що зазначений нормативно-правовий акт регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів;
- у відповідача були відсутні правові підстави для звільнення Приватного підприємства "Гранпри 2016" від орендної плати за користування нерухомим державним майном з 12.03.2020, оскільки майно за договором оренди було передане з метою розміщення автомийки та майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів, що не входить до переліків згідно з додатками 1, 2, 3 до Постанови Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020;
- судом першої інстанції невірно застосовано положення ст. 5 Цивільного кодексу України, що призвело до невірного визначення періоду звільнення позивача від орендної плати з 12.03.2020, оскільки Постанова Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020 набрала чинності лише 17.07.2020.
Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2021 у справі №922/3735/20 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попков Д.О., судді Пушай В.І., Стойка О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.04.2021 у справі №922/3735/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на рішення Господарського суду Харківської області від 10.03.2021.
30.04.2021 до Східного апеляційного господарського суду від Приватного підприємства "Гранпри 2016" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. №5041), яким позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Вважає безпідставними твердження апелянта, що здійснення технічного обслуговування та ремонт автомобілів не входить до переліку видів діяльності згідно додатку 1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 №611 з підстав, наведених в рішенні суду першої інстанції. Також зазначив, що суд першої інстанції вірно встановив дату, з якої орендодавцем має бути забезпечено звільнення від орендної плати, а саме з 12.03.2020 на підставі ч.2 постанови КМУ від 15.07.2020 №611 «Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину».
11.05.2021 до апеляційного господарського суду від Харківського національного університету імені В.Н. Каразіна надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. №5307), яким останній просив скасувати рішення місцевого господарського суду в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Зазначив, що за договором оренди майно було передане в оренду з метою розміщення автомийки та майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів, що не входить до переліків згідно з додатками 1, 2, 3 до Постанови КМУ №611  від 15.07.2020, у зв`язку із чим відсутні правові підстави для звільнення позивача від сплати орендної плати за користування нерухомим державним майном на час карантину. Вважає, що місцевим господарським судом невірно застосовано до спірних правовідносин норми Податкового кодексу України, оскільки останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів.  
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.05.2021 призначено справу до розгляду на 31.05.2021 о 12:00 годині.
31.05.2021 суддя Попков Д.О. заявив про самовідвід від розгляду справи №922/3735/20. Вказана заява мотивована тим, що враховуючи навчання на аспірантурі головуючого судді Попкова Д.О. в Харківському національному університеті імені В.Н. Каразіна (третьої особи) та викладені з цього приводу застереження представника позивача, такі обставини, у відповідності до приписів ст.ст.35, 38 Господарського процесуального кодексу України, можуть з точки зору стороннього спостерігача викликати сумнів у неупередженості/об`єктивності участі головуючого, судді Попкова Д.О. в розгляді справи №922/3735/20 та можуть бути розцінені як такі, що свідчать про незабезпечення всіх елементів гарантій ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року в контексті правової позиції ЄСПЛ, сформульованої в п.п.104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Олександр Волков проти України".
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.05.2021 задоволено заяву судді Східного апеляційного господарського суду Попкова Д.О. про самовідвід в апеляційному провадженні з розгляду апеляційної скарги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, м. Харків на рішення Господарського суду Харківської області від 10.03.2021 у справі №922/3735/20. Справу №922/3735/20 передано для повторного автоматизованого розподілу.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2021 у зв`язку з самовідводом головуючого судді Попкова Д.О., для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.06.2021 призначено розгляд справи за апеляційною скаргою Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на рішення Господарського суду Харківської області від 10.03.2021 у справі №922/3735/20 на "06" липня 2021 р. об  11:00  год.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2021 у зв`язку з перебуванням суддів Крестьянінова О.О. та Фоміної В.О. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Пуль О.А., суддя Тарасова І.В.
06.07.2021 від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області надійшло клопотання, яким останнє просило замінити відповідача у справі №922/3735/20 з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.07.2021: задоволено клопотання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про заміну сторони у справі №922/3735/20; замінено відповідача у справі №922/3735/20 з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області.
Представник позивача в судовому засіданні 06.07.2021 заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду законним та таким, що підлягає залишенню без змін.
Представники відповідача та третьої особи в судовому засіданні 06.07.2021 наполягали на задоволенні апеляційної скарги, вважають рішення місцевого господарського суду незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як вбачається із матеріалів справи, 10 червня 2016 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (далі – орендодавець) та Приватним підприємством "Гранпри 2016" (далі – орендар) було укладено договір оренди №6122-н (далі - Договір).
Відповідно до пункту 1.1 Договору (в редакції додаткової угоди №1 від 30.05.2019 до Договору) орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: одноповерхову будівлю гаражів (інв. №103100003, літ. Д-1, Е-1), загальною площею 486,2кв.м., за адресою: м.Харків, пр-т Науки, 20, що перебуває на балансі Харківського національного університету ім.В.Н.Каразіна (ідентифікаційний номер: 02071205), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 11.03.2019 і становить за незалежною оцінкою 1353000грн. без ПДВ.
Згідно з п.1.2 Договору майно передається в оренду з метою: розміщення автомийки та майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів.
Відповідно до умов п. 3.1 Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 №786.
Додатком №1 до договору оренди №6122-Н від 10.06.2016 сторонами підписано акт приймання-передачі орендованого майна.
Додатковою угодою №2 від 30.05.2019 до договору оренди №6122-Н від 10.06.2016 продовжено строк дії договору до 10.05.2031.
Крім того, 27.09.2016 між Харківським національним університетом імені В.Н. Каразіна та Приватним підприємством "Гранпри 2016" укладено договір №08/16 на відшкодування орендарем земельного податку, вартості комунальних послуг та витрат на утримання будівлі. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору сторонами визначено, що предметом договору є відшкодування орендарем на користь балансоутримувачу земельного податку, вартості комунальних послуг та витрат на утримання будівлі, в якій орендується приміщення.
11 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.03.2020 року за №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", згідно з якою на всій території України з 12.03.2020 установлено карантин. 
13.04.2020 позивачем було направлено відповідачу заяву із проханням не нараховувати орендну плату за користування житловим приміщенням з 12.03.2020 та на весь час проведення карантину, а на наступні 6 місяців після закінчення карантину позивач просив зменшити орендну ставку.
Однак, відповідач своїм листом від 22.06.2020 №17-03-02-05687 у задоволенні даної заяви відмовив.
В подальшому, у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 15.07.2020 за №611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину", позивач звернувся до відповідача із листом №07/11 від 16.11.2020 з пропозицією внести зміни до договору оренди нерухомого майна шляхом укладення додаткової угоди в частині звільнення орендаря від орендної плати на період дії карантинних обмежень та встановлення орендної плати на наступні 6 місяців після закінчення карантину у розмірі 50%.
Вказана пропозиція була залишена відповідачем без задоволення, про що він повідомив позивача листом №17-0302-10594 від 03.12.2020. При цьому, відповідач зазначив, що у зв`язку з тим, що Постанови КМУ від 10.03.2020 №211 та від 15.07.2020 №611 не містять прямої заборони використання орендованого майна під розміщення автомийки та майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів, а будь-яких інших належних та допустимих доказів заборони доступу орендаря до орендованого майна до регіонального відділення не надано, як і не надано причинно-наслідкового зв`язку між прийнятим орендарем рішенням щодо "тимчасового призупинення діяльності" та карантином, на теперішній час відсутні нормативно-обґрунтовані правові підстави та юридичні передумови для ненарахування орендної плати Приватному підприємству "Гранпри 2016" за договором оренди від 10.06.2016 №6122-Н з 12.03.2020 на весь час дії карантину, зменшення орендної ставки на наступні 6 місяців після закінчення карантину та внесення вищезазначених змін до договору оренди шляхом укладання додаткової угоди.
Враховуючи відмову відповідача від укладення додаткової угоди до Договору, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з даним позовом, у якому просив суд визнати укладеною додаткову угоду до договору оренди №6122-н від 10.06.2016  щодо звільнення його від сплати орендної плати та встановлення орендної плати на наступні 6 місяців після закінчення карантину у розмірі 50% в редакції, викладеній у позовній заяві.
В обґрунтування позовних вимог, Приватне підприємство "Гранпри 2016" посилається на те, що має правові підстави для звільнення його від сплати орендної плати, зважаючи на зміст п.3 додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 №611, яким встановлено перелік орендарів, які звільняються від орендної плати за користування нерухомим державним майном, в тому числі орендарів, які орендують приміщення з метою побутового обслуговування населення. Крім того, вважає, що до тексту додаткової угоди слід включити положення, яким зменшити ставку орендної плати у розмірі 50% на наступні 6 місяців після закінчення карантину.
Як вже зазначалось вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 10.03.2021 у справі №922/3735/20 позов задоволено частково. Визнано укладеною між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях та Приватним підприємством "Гранпри 2016" додаткову угоду про звільнення орендаря державного майна від сплати орендної плати у зв`язку з постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 за №611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" щодо звільнення від сплати орендної плати з 12.03.2020 по дату закінчення карантину за договором оренди від 10.06.2016 №6122-н, в редакції зазначеній в резолютивній частині рішення суду. В іншій частині позову – відмовлено. Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на користь Приватного підприємства "Гранпри 2016" 1051,00 грн судового збору
Зміст апеляційної скарги відповідача свідчить про те, що останній оскаржує рішення суду першої інстанції виключно в частині задоволених позовних вимог.
При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

За приписами ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Згідно положень ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до положень ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі. 
Відповідно до ст. 1 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” орендою є речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.
За положеннями статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. 
Як вже зазначалося вище, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.03.2020 року за №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", згідно з якою на всій території України з 12.03.2020 установлено карантин. 
Постановами Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 №239, від 22.04.2020 №291, від 11.05.2020 №349, від 20.05.2020 №392, від 17.06.2020 №500, від 22.07.2020 №641, від 26.08.2020 №760, від 13.10.2020 №956, від 09.12.2020 № 1236, від 21.04.2021 року №405, від 16.06.2021 р. №611 дію карантину продовжено до 31.08.2021.
В подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 №611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" установлено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2: 
1) звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1;
2) нарахування орендної плати за користування нерухомим державним майном, розрахованої відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 р. № 786, здійснюється у розмірі: 
50 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 2; 
25 відсотків суми нарахованої орендної плати для орендарів за переліком згідно з додатком 3.
Відповідно до п.3 додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 №611 встановлено перелік орендарів, які звільняються від орендної плати за користування нерухомим державним майном. До зазначених осіб, зокрема, віднесено орендарів, які орендують приміщення з метою побутового обслуговування населення.
Наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 19.02.2002 №51 було затверджено Галузевий класифікатор "Класифікація послуг і продукції у сфері побутового обслуговування" (далі – Класифікатор).
Загальними положеннями Класифікатора встановлено, що послуги і продукція у сфері побутового обслуговування - це побутові послуги, які пов`язані з веденням домашнього господарства, виконанням різноманітних ремонтних робіт, забезпеченням санітарно-гігієнічних та інших потреб населення, а також з виготовленням за індивідуальними замовленнями  особистих речей та предметів господарського призначення.
Галузеву класифікацію послуг і продукції (ГКПП) призначено для вирішення таких питань: застосування єдиної класифікації послуг і продукції у сфері побутового обслуговування; отримання вірогідної інформації про стан побутового обслуговування населення та забезпечення координації збалансованого розвитку сфери побутових послуг; вивчення попиту населення на побутові послуги та виявлення резервів подальшого розвитку сфери побутового обслуговування; удосконалення обліку суб`єктів підприємницької діяльності сфери побутового обслуговування; удосконалення звітності та обробки даних про надання побутових послуг.
Галузева класифікація  використовується органами виконавчої влади, суб`єктами підприємницької діяльності та заінтересованими організаціями.
Кодове позначення об`єктів класифікації у ГКПП відповідає такій схемі: XX - загальний код "Послуги і продукція у сфері побутового обслуговування"; XXX - група послуг (продукції);  XX - вид послуги (продукції). Загальний код  "Послуги  і  продукція  у сфері побутового обслуговування" прийнятий "01".
Класифікатором встановлено, що код 070 є групою у сфері побутового обслуговування, яка пов`язана із технічним обслуговуванням та ремонтом автомобілів, мотоциклів, моторолерів і мопедів, а код 01.070.00 відповідає діяльності з технічного обслуговування та ремонту автомобілів за індивідуальним замовленням.
Аналогічні відомості також зазначені в пп. 20 пп.291.7 ст.291 Податкового кодексу України, яким встановлено, що під побутовими послугами населенню розуміються такі види послуг: зокрема, технічне обслуговування та ремонт автомобілів, мотоциклів, моторолерів і мопедів за індивідуальним замовленням.
Комплексний аналіз вищевказаних положень нормативно-правових актів свідчить про те, що законодавцем віднесено надання послуг з технічного обслуговування та ремонту автомобілів до діяльності, яка пов`язана із наданням побутових послуг населенню.     
Приймаючи до уваги те, що пунктом 1.2 Договору майно було передано в оренду саме з метою розміщення автомийки та майстерні, що здійснює технічне обслуговування та ремонт автомобілів, Приватне підприємство "Гранпри 2016" підпадає під дію пункту 3 додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 №611, яким його звільнено від орендної плати на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо звільнення Приватного підприємства "Гранпри 2016" від сплати орендної плати з 12.03.2020 на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" із зазначенням відповідної умови в тексті укладеної судом додаткової угоди до договору оренди №6122-н від 10.06.2016.

Доводи апелянта, що положення Податкового кодексу України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин щодо розкриття видів діяльності підприємств, які надають побутові послуги населенню, оскільки зазначений нормативно-правовий акт регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, не приймаються колегією суддів апеляційного господарського суду зважаючи на те, що відповідні правовідносини регулюються не тільки положеннями Податкового кодексу України, а і положеннями Галузевого класифікатору "Класифікація послуг і продукції у сфері побутового обслуговування", затвердженого наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 19.02.2002 №51.
Крім того, статтею 8 Цивільного кодексу України встановлено якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону). У разі неможливості використати аналогію закону для регулювання цивільних відносин вони регулюються відповідно до загальних засад цивільного законодавства (аналогія права).
Частиною 10 статті 11 Господарського процесуального кодексу України визначено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).
Зазначення в п.1.1. Податкового кодексу України, що останній регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, не може обмежувати його застосування до інших подібних за змістом цивільних відносин, з огляду на положення ст. 8 Цивільного кодексу України та ч.10 ст.11 Господарського процесуального кодексу України.
Посилання скаржника на те, що судом першої інстанції невірно застосовано положення ст. 5 Цивільного кодексу України, що призвело до невірного визначення періоду звільнення позивача від орендної плати з 12.03.2020, оскільки Постанова Кабінету Міністрів України №611 від 15.07.2020 набрала чинності лише 17.07.2020, відхиляються колегією суддів апеляційного господарського суду, зважаючи на наступне.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.
В силу положень ст. 5 Цивільного кодексу України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту  зворотної  сили,  передбачено  частиною  першою  статті   58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
За загальним правилом, новий акт законодавства застосовується до тих прав та обов`язків, що виникли після набрання ним чинності. В той же час, це не означає, що цей конституційний принцип не може поширюватись на закони та інші нормативно-правові акти, які пом`якшують або скасовують відповідальність юридичних осіб. Проте, надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.
Вищевказані висновки викладені в рішеннях Конституційного суду України від 05.04.2001 року за №3-рп/2001 та від 09.02.1999 року за №1-рп/99.
Як вже зазначалось вище, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 15.07.2020 за №611 "Деякі питання сплати орендної плати за державне майно під час дії карантину" встановлено, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 звільняються від орендної плати орендарі за переліком згідно з додатком 1.
Приймаючи до уваги те, що карантин на території України було встановлено з 12.03.2020 на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо звільнення Приватного підприємства "Гранпри 2016" від сплати орендної плати саме із 12.03.2020.
Інші доводи апелянта були спростовані в даній постанові апеляційного господарського суду, крім того, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1     статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод     зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод     зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод. У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Зважаючи на вищевикладене, суд першої інстанції повно та всебічно надав оцінку наявним в матеріалах справи документам та доводам сторін, у зв`язку із чим апеляційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Господарського суду Харківської області від 10.03.2021 у справі №922/3735/20 підлягає залишенню без змін.
Також судова колегія апеляційного господарського суду зауважує, що рішення Господарського суду Харківської області від 10.03.2021 у справі №922/3735/20 підлягає виконанню із врахуванням ухвали Східного апеляційного господарського суду від 06.07.2021, якою замінено відповідача у справі №922/3735/20 з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області.
Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду –
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 10.03.2021 у справі №922/3735/20 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений 12.07.2021. 

Головуючий суддя                                                                         О.В. Шевель  

Суддя                                                                                                О.А. Пуль  

Суддя                                                                                                І.В. Тарасова