Ухвала
 
16 липня 2021 року
м. Київ
 
справа № 523/13607/15
 
провадження № 61-7380ск21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Сівакової Ольги Андріївни на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 березня 2021 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Альфа?Банк» про визнання кредитного договору недійсним,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у розмірі 165 312,02 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 158 841,46 грн, за відсотками у розмірі 3 700,43 грн, пені у розмірі 2 770,13 грн.
 
У лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зустрічним позовом до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним, в якому з урахуванням уточнених та змінених позовних вимог просив визнати недійсним кредитний договір від 23 липня 2008 року № 1506/0708/55-036.
 
Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2019 року позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 165 312,02 грн, з яких: за кредитом - 158 841,46 грн; за відсотками - 3 700,43 грн; за пенею - 2 770,13 грн.
 
В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним відмовлено.
 
Вирішено питання про судові витрати.
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 17 березня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
 
Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2019 року в частині відмови у задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним скасовано.
 
Постановлено в цій частині нову постанову, якою зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним задоволено частково.
 
Визнано недійсним пункт 3.4. кредитного договору від 23 липня 2008 року № 1506/0708/55-036. 
 
В задоволені решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
 
В іншій частині рішення залишено без змін.
 
У червні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Сівакової О. А. на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 березня 2021 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 26 травня 2021 року касаційну скаргу було залишено без руху та надано заявнику строк для усунення недоліків касаційної скарги щодо зазначення поважності пропуску строку на касаційне оскарження, оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України та підтвердження сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
У червні 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 26 травня 2021 року, які містять клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
 
Відповідно до частини першої та другої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
 
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу. 
 
У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки оскаржувану постанову було отримано 29 березня 2021 року, про що надає відповідні докази.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, вважаємо за можливе його поновити.
 
У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Сівакова О. А., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд.
 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, від 17 червня 2020 року у справі № 320/7229/15, провадження № 61-1062св19, від 09 червня 2021 року у справі № 281/183/17, провадження № 61-7302св20, від 09 червня 2021 року у справі № 752/12242/19, провадження № 61?11752св20 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібраних у справі доказів, необґрунтовано відхилив клопотання про витребування доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
 
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Задовольнити клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Сівакової Ольги Андріївни про поновлення строку на касаційне оскарження.
 
Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Сіваковій Ользі Андріївні строк на касаційне оскарження рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 02 вересня 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 17 березня 2021 року. 
 
Відкрити касаційне провадження у даній справі.
 
Витребувати з Суворовського районного суду м. Одеси цивільну справу № 523/13607/15 за позовом публічного акціонерного товариства «Альфа?Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання кредитного договору недійсним.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 13 серпня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                               Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян