СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2021 р.                                                                  Справа № 922/1286/16  
Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Слободін М.М., суддя Россолов В.В. , суддя  Хачатрян В.С. 
за участю секретаря судового засідання Мальченко О.О.
за участю представників учасників справи:
позивача – Клюшник О.В.
відповідача – Бикова О.Ю.
розглянувши апеляційну скаргу КСП "Харківгорліфт" (вх.№2050/Х/1) на ухвалу господарського суду Харківської області від 17.06.2021 у справі № 922/1286/16, повний текст якої складено та підписано 18.06.2021 суддею Жиляєвим Є.М. у приміщенні господарського суду Харкіської області
за позовом 	 ПП "Ліфт електро-виробництво", м. Харків     	
до  	 Комунального спеціалізованого підприємства        "Харківгорліфт", м. Харків    	
про  	стягнення        коштів, 	
ВСТАНОВИЛА:

15.04.2021 Комунальне спеціалізоване підприємство "Харківгорліфт" (надалі - КСП "Харківгорліфт") звернулось до Господарського суду Харківської області із заявою про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого документа (вх. № 8566) (надалі - Заява), в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий документ - наказ Господарського суду Харківської області, виданий на підставі рішення Господарського суду Харківської області від 21.03.2017.
Ухвалу господарського суду Харківської області від 17.06.2021 у справі № 922/1286/16 у задоволенні заяви Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт" про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого документа (вх. № 8566 від 15.04.2021) відмовлено.
КСП "Харківгорліфт" із вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву, визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий документ - наказ господарського суду Харківської області, виданий на підставі рішення господарського суду Харківської області від 21.03.2017.
Апеляційну скаргу мотивовано тим, що при прийнятті оскаржуваної ухвали судом порушено норми матеріального та процесуального права.
Так, апелянт зазначає, що під час розгляду справи були здобуті беззаперечні докази відсутності обов`язку у боржника. Так, заявником зазначено, що ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 27.03.2017 у справі №922/1286/16. Справа по суті не розглядалась, проте в процесі перегляду судового рішення за апеляційною скаргою Харківської міської ради ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 клопотання Харківської міської ради та КСП "Харківгорліфт" про призначення судової експертизи було задоволено, та з супровідним листом від 30.11.2020 за вих.№16881/18571 з ХНДІСЕ ім. Бокаріуса надійшов висновок експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та технічного стану ліфтів експертизи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2021 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою. Позивачу встановлено строк для подання відзиву. Призначено справу до розгляду на     27.07.2021
26.07.2021 позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач проти апеляційної скарги заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу – без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка. 
В судове засідання, призначене на 27.07.2021, представник ВДВС не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, долучене до матеріалів справи.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, встановлений ст. 273 ГПК України, а саме, 30 днів з дня відкриття апеляційного провадження, а також те, що учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності зазначеного представника.
Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторони, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 269 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.
Рішенням господарського суду Харківської області від 27.03.2017 у справі № 922/1286/16, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2018, позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з КСП "Харківгорліфт" на користь ПП "Ліфт електро-виробництво" 361496,10 грн основного боргу за виконані роботи, 13875,51 грн 3% річних, 52028,71 грн інфляційних втрат, 6411,01 грн судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.
26.02.2018 на виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 та рішення господарського суду Харківської області від 27.03.2017 у справі № 922/1286/16, господарським судом було видано наказ, який скеровано стягувачу.  
Після закінчення апеляційного розгляду справи Харківська міська рада, яка не брала участі у справі в суді першої інстанції, але вважає, що суд вирішив питання про її права та обов`язки, подала до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу згідно пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України та статті 254 ГПК України, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 27.03.2017 скасувати повністю та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 28.01.2021  у справі № 922/1286/16 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 27.03.2017 у справі №922/1286/16. Поновлено дію рішення господарського суду Харківської області від 27.03.2017 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 у справі №922/1286/16.
Постановою Верховного Суду від 09.03.2021 у справі № 922/1286/16 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою КСП "Харківгорліфт" в частині оскарження рішення господарського суду Харківської області від 21.03.2017 та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 01.02.2018 зі справи №       922/1286/16.
Окрім того, постановою Верховного суду від 19.05.2021 у справі № 922/1286/16 ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 у справі №    922/1286/16 залишено без змін, а касаційні скарги Харківської міської ради та комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт" - без задоволення.
В обґрунтування заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню боржник посилається на те, що під час розгляду справи були здобуті беззаперечні докази відсутності обов`язку у боржника. Так, заявником зазначено, що ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.01.2021 закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 27.03.2017 у справі №922/1286/16. Справа по суті не розглядалась, проте в процесі перегляду судового рішення за апеляційною скаргою Харківської міської ради ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.05.2018 клопотання Харківської міської ради та КСП "Харківгорліфт" про призначення судової експертизи було задоволено, та з супровідним листом від 30.11.2020 за вих.№16881/18571 з ХНДІСЕ ім. Бокаріуса надійшов висновок експертів за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та технічного стану ліфтів експертизи.
Заявником зазначено, що за висновками експертів, фактична вартість невиконаних робіт за договором підряду №472 від 11.08.2014 складала 294 334,69 грн. і цей висновок отримано значно пізніше, ніж відбулось постановлення судового рішення та звернення його до виконання.
На думку боржника (заявника), вказаний висновок №16881/18571 від 30.11.2020 є об`єктивним підтвердженням обставин згідно ч.1, 2 ст.328 ГПК України, а саме: інші причини, що свідчать про обставини ч.2 ст.328 ГПК, коли обов`язок боржника відсутній повністю чи частково.
Ухвалу господарського суду Харківської області від 17.06.2021 у справі № 922/1286/16 у задоволенні заяви Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт" про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого документа відмовлено, з чим погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з положеннями статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
У пункті 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 №18-рп/2012).
Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 №11-рп/2012).
Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, і згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece), від 19.03.1997).
Водночас, оскільки п. 1 ст. 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Стгеесе), від 19.03.1997; у справі "Бурдов проти Росії" (Buurdov v. Russia) від 07.05.2002; у справі "Ясюнієне проти Литви" (Jasiniene v. Lithuania) від 06.03.2003).
У справі "Кайсин проти України" (Kaysin and Others v.Ukraine) Європейський Суд з прав людини наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обов`язкового рішення суду стосовно однієї з сторін.
Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 1 ст. 327 ГПК України).
Згідно із частиною 3 статті 327 ГПК України наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
Частина 2 статті 328 ГПК України містить чіткі підстави визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявою стягувача або боржника, поданою в порядку зазначеної статті. А саме:
- якщо його видано помилково;
- якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою;
- або з інших причин. 
Тобто, в межах розгляду саме заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, встановлюється лише наявність чи відсутність чіткого та однозначного факту припинення обов`язку боржника добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, проте, не здійснюється перегляд самого судового рішення, самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, дослідження доказів, що свідчать про можливу зміну цих обставин, з прийняттям відповідних висновків.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2018 року у справі 910/9026/13.
Колегія суддів встановила, що матеріали справи № 922/1286/16 не місять доказів виконання боржником чи іншою особою рішення господарського суду Харківської області від 27.03.2017 у цій справі.
Колегія суддів також зазначає, у даному випадку доводи КСП "Харківгорліфт" (заявника) про визнання спірного наказу суду таким, що не підлягає виконанню, зводяться до перегляду самого судового рішення у цій справі, яке набрало законної сили, аргументи заявника також зводяться до перегляду самого спору по суті, встановлених судовим рішенням фактичних обставин справи, а також дослідження доказів (висновку №16881/18571 від 30.11.2020), тоді, як у даному разі під час розгляду заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, судом зазначені обставини не здійснюються. 
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні  заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.
З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала прийнята відповідно до вимог чинного законодавства, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для її скасування чи зміни не вбачається, відповідно, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення.
Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні, на підставі статті 129 ГПК України, покладається на апелянта.
Керуючись статтями 129, 269, п.1, ч.1 ст.275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду, -
                                                                                                                                                                                                ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу КСП "Харківгорліфт" на ухвалу господарського суду Харківської області від 17.06.2021 у справі № 922/1286/16 залишити без задоволення.
Ухвалу господарського суду Харківської області від 17.06.2021 у справі № 922/1286/16 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Повний текст постанови складено та підписано 30.07.2021.
Порядок і строки її оскарження визначені у статтях 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                    М.М. Слободін

Суддя                                                                                           В.В. Россолов  

Суддя                                                                                           В.С. Хачатрян