ПОСТАНОВА
Іменем України

29 вересня 2021 року

Київ
справа №199/9104/16-а (2-а/199/110/17)
адміністративне провадження № К/9901/127/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Желєзного І.В., Стародуба О.П.

розглянув у порядку письмового провадження 
касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Семченка Володимира Васильовича 
на постанову  Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2017 (колегія у складі суддів Божко Л.А., Дадим Ю.М., Лукманової О.М.)
у справі №199/9104/16-а
за позовом  ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинити певні дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          14.12.2016   ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпро в якому, після уточнень позовних вимог, просив:
-          визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у підтверджені періодів роботи з 09.04.1979 по 23.04.1979, з 09.07.1981 по 28.09.1992 для зарахування до пільгового стажу за Списком №2;
-          визнати право на пільгову пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2;
-          зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 роботу на посаді з 09.04.1979 по 23.04.1979 слюсарем-монтажником 4 розряду по устаткуванню металургійних заводів Дніпропетровського спеціалізованого управління №2 тресту «Дніпродомнаремонт» та з 09.07.1981 по 28.09.1992 слюсарем - монтажником 5 розряду по устаткуванню металургійних заводів Дніпропетровського спеціалізованого управління №2 тресту «Дніпродомнаремонт»;
-          зобов`язати Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі призначити пільгову пенсію згідно п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по Списку №2 з моменту звернення до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, тобто з 17.12.2014.
2.          Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2017 позов задоволено.
3.          Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23.11.2017, постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.07.2017 скасовано та прийнято нову про відмову у задоволенні позовних вимог. 
4.          15.12.2017 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивача на рішення суду апеляційної інстанції. У касаційній скарзі позивач просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
5.          Ухвалою Верховного Суду від 26.12.2017 відкрито касаційне провадження у справі. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

6.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач 17.12.2014 звернувся до УПФ України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах на підставі ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». 
7.          Рішенням УПФ України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська від 11.03.2015 за №6 позивачу відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах.
8.          Зазначена відмова була оскаржена позивачем у судовому порядку. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2015, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2016 у справі №   199/4856/15-а визнано протиправним та скасовано рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпропетровська № 6 від 11.03.2015 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву ОСОБА_1 про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах від 17.12.2014 з дотриманням вимог Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
9.          На час звернення позивача до суду з позовом рішення суду не виконано.
10.          Листом управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м.   Дніпропетровська від 31.03.2016 позивачу повідомлено, що комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, прийнято рішення, згідно з яким для підтвердження періодів роботи з 09.04.1979 по 23.04.1979 та з 09.07.1981 по 28.09.1992 для зарахування до пільгового стажу за списком №2 немає підстав.
11.          Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

12.          В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на протиправність відмови Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, про підтвердження періодів роботи з 09.04.1979 по 23.04.1979, з 09.07.1981 по 28.09.1992 для зарахування до пільгового стажу за Списком №2.
13.          Відповідачі заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на правомірність їх дій. 

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

14.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, обмеживши право особи на участь прийнятті рішення (п. 9 ч. 3 ст. 2 КАС України), на порушення приписів п. 9 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 18-1, не повідомив ОСОБА_1 про час, дату та місце розгляду заяви про підтвердження стажу роботи, не роз`яснив позивачеві недостатність наявних документів для підтвердження пільгового стажу та можливість встановлення такого стажу на підставі показань свідків, тобто діяв недобросовісно (п. 5 ч. 3 ст. 2 КАС України), внаслідок чого прийняв оскаржуване рішення необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (п. 5 ч. 3 ст. 2 КАС України).
15.          Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно п. 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики № 383 від 05.11.2005 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. На момент роботи позивача, посада слюсаря-монтажника металургійного обладнання не була внесена до Списку №2, що дає право на пенсію на пільгових умовах, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог. 

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

16.          У касаційній скарзі позивач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та зазначає наступне.
17.          Скаржник посилається на те, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на той факт, що Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, при прийнятті рішення про відмову у підтвердженні трудового стажу, взагалі не здійснив покладених законом на нього зобов`язань та не вчиняв дій для отримання відомостей щодо його трудового  стажу. Більш того, відповідачами не наведено доказів, які б спростовували постійну зайнятість позивача на ремонті металургійного обладнання.
18.          Окрім зазначеного, за неможливості отримання документів та архівних даних, які б підтверджували постійну зайнятість позивача на ремонті металургійного обладнання, на підставі п.п. 2, 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, відповідний трудовий стаж позивача міг бути підтверджений на підставі показань не менше двох свідків, які б знали позивача по спільній з ним роботі на одному підприємстві.
19.          Позивач зазначає про те, що неодноразово повідомляв відповідача про наявність 3-х свідків, які б підтвердили викладені відомості в заяві про зарахування до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, однак відповідач під час розгляду заяви та суд апеляційної інстанції, під час прийняття оскаржуваного рішення, не надали правової оцінки вказаним фактам.
20.          Крім того, скаржник, як на протиправність прийнятого рішення судом апеляційної інстанції та неправильність вирішення справи , посилається на відкриття провадження за апеляційними скаргами двох відповідачів, в той час, як апеляційна скарга була подана лише Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
21.          Відповідачі відзивів на касаційну скаргу не подали.

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

22.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
23.          Згідно пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (в редакції, чинній на час звернення позивача до органів Пенсійного фонду), на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам.
24.          Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.
25.          Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
26.          Відповідно до п.20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). 
27.          Уточнюючу довідку позивач не надав через припинення державної реєстрації ВАТ «Дніпродомнаремонт» у зв`язку з банкрутством.
28.          Відповідно до п.п. 1, 3 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника. Підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років .
29.          Зі змісту зазначених норм вбачається, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа. У разі, якщо підприємство на якому працювала особа було ліквідовано без правонаступників, підтвердження пільгового стажу здійснюється відповідними комісіями.
30.          17.12.2014 позивач подав до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська заяву про підтвердження стажу роботи.
31.          Зазначена заява позивача була розглянута Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, якою 26.02.2015 винесено постанову за № 13 про відмову в підтвердженні ОСОБА_1 стажу роботи з 09.04.1979 по 23.04.1979 та з 09.07.1981 по 28.09.1992 для зарахування до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах та яка була оскаржена в судовому порядку (справа №   199/4856/15-а).
32.          Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2015, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2016, по справі № 199/4856/15-а, визнано протиправним та скасовано рішення комісії для розгляду питань, пов`язаних з призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій відповідно до чинного законодавства України Управління пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпропетровська № 6 від 11.03.2015 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути заяву ОСОБА_1 про підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах від 17.12.2014 з дотриманням вимог Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
33.          У зазначеній справі № 199/4856/15-а суди встановили, що з копії трудової книжки позивача вбачається, що останній з 09.04.1979 по 23.04.1979 працював слюсарем-монтажником 4 розряду по устаткуванню металургійних заводів Дніпропетровського спеціалізованого управління № 2 тресту «Дніпродомнаремонт», а з 09.07.1981 по 28.09.1992 слюсарем-монтажником 5 розряду по устаткуванню металургійних заводів Дніпропетровського спеціалізованого управління № 2 тресту «Дніпродомнаремонт».
34.          Також, суди встановили, що згідно розділу IV «Металургійне виробництво» Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, правом на пільгову пенсію користуються слюсарі - монтажники (монтажники) спеціалізованих ремонтних організацій, цехів і кущів постійно зайняті на ремонті металургійного обладнання в доменному, сталеплавильному, феросплавному, прокатному та трубному виробництвах.
35.          За розділом III «Металургійне виробництво» Списку № 2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, правом на пільгову пенсію користуються монтажники устаткування металургійних заводів, постійно зайняті на ремонті металургійного обладнання. 
36.          Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті ж самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
37.          Аналогічні положення містяться у частині четвертій статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, яка діє на даний час.
38.          Верховний Суд, зокрема у постановах від 21.11.2018 у справі № 750/11115/16-а та від 11.07.2019 у справі № 379/1507/16-а, зазначив, що:

«Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок застосування Списків № 1 і № 2) при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Таким чином, однією із умов зарахування до пільгового стажу певного періоду роботи на відповідній посаді або за професією є включення цієї посади або професії до Списків, що діяли в період такої роботи. Вимога щодо обов`язкового підтвердження документами умов праці до 21 серпня 1992 року та проведення атестації після цієї дати є похідними від основної умови про внесення цієї професії до діючих Списків».

39.          Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається, та звертає увагу на те, що судами у справі № 199/4856/15-а було встановлено, що чинними на час роботи позивача Списками №2, затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 та постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162, посаду, яку обіймав позивач, віднесено до таких, робота на якій дає право на пільгову пенсію.
40.          Постійну зайнятість позивача в оспорювані періоди підтверджують надані Архівним управлінням Дніпропетровської міської ради документи (передмова, відомості розрахункових листів по заробітній платі).
41.          Отже, позовні вимоги, в частині визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у підтвердженні періодів роботи ОСОБА_1 з 09 квітня 1979 року по 23 квітня 1979 року та з 09 липня 1981 року по 28 вересня 1992 року для зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 та зобов`язання зарахувати зазначений період до пільгового стажу за Списком № 2 підлягають задоволенню.
42.          Однак, колегія суддів вважає передчасним вимогу позивача про визнання за ним права на пільгову пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 та зобов`язання призначити пільгову пенсію, оскільки судами не досліджувалося питання наявності у позивача необхідного пільгового стажу для призначення пенсії, а лише досліджувалося питання щодо зарахування оскаржуваних періодів до пільгового стажу за Списком №2, а тому у цій частині позовних вимог слід відмовити.
43.          Щодо доводів скаржника про те, що судами попередніх інстанцій під час розгляду справи не були допитані свідки, то колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем у встановленому ст. 65 КАС України порядку, клопотання про виклик свідка із зазначенням  його ім`я, місця проживання (перебування), роботи чи служби та обставини, щодо яких він може дати показання, не заявлялося.
44.          Крім того, Суд не бере до уваги посилання скаржника на те, що оскаржуване рішення є протиправним, так як судом апеляційної інстанції було відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами двох відповідачів, в той час, як апеляційна скарга була подана лише Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оскільки згідно матеріалів справи 27.09.2017 апеляційним судом зареєстровано дві касаційні скарги, подані Лівобережним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Дніпрі та Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
45.          Відповідно до ч.1 ст. 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
46.          За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення із прийняттям нового про часткове задоволення позовних вимог.
47.          Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
48.          Відповідно до квитанції від 14.12.2016 позивач сплатив судовий збір за подання адміністративного позову 1653,60 грн., квитанції 11.12.2017 сплатив судовий збір за подання касаційної скарги у сумі 1984,32 грн, що в цілому складає 3637,92 гривень.
49.          Отже, враховуючи часткове задоволення касаційної скарги та позовних вимог, судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у рівних частинах по 909,48 гривень.

Керуючись статтями 139, 341, 345, 351, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Семченка Володимира Васильовича задовольнити частково.
Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 23 листопада 2017 року скасувати.
Ухвалити нову постанову.
Позовні вимоги ОСОБА_1  задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у підтвердженні періодів роботи ОСОБА_1 з 09 квітня 1979 року по 23 квітня 1979 року та з 09 липня 1981 року по 28 вересня 1992 року для зарахування до пільгового стажу за Списком № 2.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1  до пільгового стажу за Списком № 2 роботу на посаді з 09 квітня 1979 року по 23 квітня 1979 року слюсарем-монтажником 4 розряду по устаткуванню металургійних заводів Дніпропетровського спеціалізованого управління №2 тресту «Дніпродомнаремонт» та з 09 липня 1981 року по 28 вересня 1992 року слюсарем-монтажником 5 розряду по устаткуванню металургійних заводів Дніпропетровського спеціалізованого управління №2 тресту «Дніпродомнаремонт».
Зобов`язати Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пільгової пенсії згідно з п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» по Списку №2 із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи з 09 квітня 1979 року по 23 квітня 1979 року та з 09 липня 1981 року по 28 вересня 1992 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (код ЄДРПОУ: 21910427) на користь ОСОБА_1  (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 909 (дев`ятсот дев`ять) гривень 48 копійок.
Стягнути з Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м Дніпрі (код ЄДРПОУ: 40380265) на користь ОСОБА_1  (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 909 (дев`ятсот дев`ять) гривень 48 копійок

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.          

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              І.В. Желєзний

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб