Справа № 453/1387/19                                Головуючий у 1 інстанції: Брона А.Л. 
Провадження № 22-ц/811/512/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 36

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 липня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Крайник Н. П.
суддів: Ванівського О.М., Мельничук О.Я.
                при секретарі: Ждак К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Сколівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до ОСОБА_1 про стягнення збитків за несанкціонований відбір природного газу у розмірі 46 778 грн 45 коп.- 

в с т а н о в и в: 

       18.11.2019 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення збитків за несанкціонований відбір природного газу (крадіжку газу) у розмірі 46 778 грн. 45 коп., в якій просив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження. 
         Оскаржуваним рішенням позов задоволено. Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газотранспортної системи «Львівгаз» суму збитків за несанкціонований відбір природного газу (крадіжку газу) за період з 19.02.2018 року по 20.06.2018 року у обсязі 4 188,82 куб. м в розмірі 46 778 (сорок шість тисяч сімсот сімдесят вісім) грн. 45 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газотранспортної системи «Львівгаз» 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. сплаченого судового збору.
       Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .
       Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
       Зазначає, що, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції не врахував, що вона не є споживачем природного газу в житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 , так як даний будинок відчужений нею ще у 2015 році, що підтверджується договором купівлі-продажу від 02.09.2015 року. Акт про порушення складений працівниками позивача 20.06.2018 року, тобто в період, коли відповідач не був власником будинку (споживачем природного газу). Відповідно, акт про порушення складений без дотримання вимог Кодексу газорозподільних систем, а тому є недійсним. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 904/5242/17. Зазначає, що при вирішенні спору по суті, судом першої інстанції взято до уваги рішення Приморського районного суду міста Одеси від 15.01.2018 року у справі №522/7303/17, згідно якого договір купівлі-продажу будинку визнано недійсним. При цьому суд зазначає, що зазначене рішення суду вступило в силу 15.02.2018 року, а відтак, станом на момент складення позивачем Акту про порушення №005090 від 20.06.2018 року вона ( ОСОБА_1 ) була власницею спірного житлового будинку. Однак зазначає, що таке твердження не відповідає дійсності, оскільки рішення суду першої інстанції не вступило в силу 15.02.2018 року, так як 04.04.2018 року Апеляційним судом Одеської області прийнято ухвалу, якою поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду та зупинено дію рішення Приморського районного суду міста Одеси від 15 січня 2018 року. Після цього, 17.12.2019 року Одеський апеляційний суд виніс постанову у справі №522/7303/17, якою договір купівлі-продажу житлового будинку визнано недійсним та повернуто будинок у її власність. Зазначене свідчить про те, що будинок повернуто у її власність не 15.02.2018 року, а 17.12.2019 року. Враховуючи наведене, вважає, що станом на час складання Акту про порушення №005090 від 20.06.2018 року, вона не була власником будинку, що свідчить про неповноту та необ`єктивність дослідження доказів у суді першої інстанції а також про невідповідність висновків обставинам справи.
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким у задоволенін позову відмовити. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта – ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника АТ «Львівгаз» - адвоката Свідуновича Р.І. на заперечення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.        
       Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
       На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
       Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.
       Матеріалами справи та судом встановлено, що між АТ «Оператор газотранспортної системи «ЛЬВІВГАЗ» та ОСОБА_1 укладено типовий договір на розподіл природного газу, який є публічним і його форма затверджена постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 30.09.2015 року №2498.
       Відповідно до п. 17 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, у зв`язку з не здійсненням відповідачем оплати за спожитий газ протягом десяти днів після строку, визначеного договором постачання природного газу, постачальником були здійснені заходи з припинення постачання природного газу шляхом направлення споживачу письмового повідомлення від 22.01.2018 року про припинення газоспоживання та погашення просточеної заборгованості.
       У зв`язку із наявністю заборгованості за надання послуг з постачання природного газу і відповідно до пункту 4 розділу VI Кодексу ГРС споживачу ОСОБА_1 було припинене газопостачання 19.02.2018 року, що підтверджується Актом № 617 від 19.02.2018 року.
       Відносини в сфері надання житлово-комунальних послуг з газопостачання, між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою НКРЕКП №2494 від 30.09.2015.
       Згідно пункту 7 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює Державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі-Кодекс) фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунку Оператора ГРМ та/або документальне підтверджене споживання природного газу.
       Види порушень, внаслідок яких здійснюється перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу або зміна їх режиму нарахування визначені главою 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.
       Зокрема п.п. 2 п.1 цієї глави зазначено, що до порушень, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить несанкціоноване відновлення газоспоживання.
       Відповідно до п.1 гл.5 р.ХІ Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником Оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, наведеною в додатку 11 до цього Кодексу.
       У п.2 гл.5 р.ХІ Кодексу газорозподільних систем зазначено, що акт про порушення після пред`явлення представником Оператора ГРМ службового посвідчення складається в присутності споживача/несанкціонованого споживача та/або незаінтересованої особи (представника власника/користувача, на території чи об`єкті якого сталося порушення, або органу місцевого самоврядування) за умови посвідчення його особи та засвідчується їх особистими підписами. У разі якщо комерційний вузол обліку, на якому сталося порушення, знаходиться на території (в приміщенні) Оператора ГРМ, останній повинен завчасно попередити споживача про час і місце складання акта про порушення. Акт про порушення складається в двох примірниках, один з яких залишається у споживача (несанкціонованого споживача), який має право внести до акта про порушення свої зауваження та заперечення.
       З матеріалів справи вбачається, що 20.06.2018 року на об`єкті - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , представниками Оператора ГРМ було виявлено порушення ОСОБА_1   вимог Кодексу ГРМ, а саме: несанкціоноване відновлення газопостачання, про що, у відповідності до вимог глави 5 розділу XI Кодексу ГРС, був складений Акт про порушення № 005090 від 20.06.2018 року. Споживач від підпису акту про порушення відмовилась.
       Відповідно до п. 2 глави 3 р.XI Кодексу газорозподільних систем, у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об`єм природного газу визначається за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі здійснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.
       Відповідно до п.п.1 п.11 гл.5 р.ХІ Кодексу газорозподільних систем за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості.
       У відповідності до вимог пунктів 8-10 глави 5 розділу XI Кодексу ГРС, Акт про порушення № 005090 від 20.06.2018 року був розглянутий Центральною комісією з розгляду Актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС 19.11.2018 року, на засідання якого ОСОБА_1 була запрошена повідомленням від 22.10.2019 року № 1289.
       За результатами обговорення було прийнято рішення задовольнити Акт про порушення № 005090 від 20.06.2018 року повністю та провести дорахунок вартості спожитого природного газу за період з 19.02.2018 року (день припинення газопостачання) по 20.06.2018 року (день виявлення порушення) в обсязі 4 188, 82 куб. м на суму 46 778, 45 гривень, що підтверджується Витягом з протоколу № 77/11-Н засідання комісії з розгляду актів про порушення споживачами природного газу вимог Кодексу ГРС від 12.11.2018 року.
       Відповідно до пункту 12 глави 5 розділу XI цього ж Кодексу та за результатами задоволення комісією Акту про порушення № 005090 від 20.06.2018 року був складений Акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості від 12.11.2018 року, який одночасно із рахунком на оплату № 000436012 від 22.11.2018 року, актом про порушення № 005090 від 20.06.2018 року та повідомленням про припинення газопостачання був надісланий ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням разом і супровідним листом № Lv-Сл-11331-1118 від 23.11.2018 року та запропоновано сплатити борг добровільно.
       Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
       Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що відповідач порушили умови договору на розподіл природного газу та вимоги пункту 1 Глави 2 Розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, що встановлено Актами про порушення № 005090 від 20.06.2018 року та № 005090 від 20.06.2018 року. Вказані Акти відповідають вимогам, встановлених Кодексом газорозподільних систем і складені повноважними особами, а також розмір шкоди правильно обчислено позивачем, відповідно до вимог глави 3 р.ХІ Кодексу газорозподільних систем.
       Безпідставними є покликання апелянта на те, що вона не є споживачем послуг з розподілу природного газу, враховуючи наступне.
       Між АТ «Оператор газотранспортної системи «ЛЬВІВГАЗ» та ОСОБА_1 укладено типовий договір на розподіл природного газу, фактом приєднання відповідача до умов договору розподілу відповідно до пункту 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем є оплата послуг з газопостачання (далі Кодексу ГРС), що підтверджується довідкою про фінансовий стан абонента ОСОБА_1 . Остання не зверталась до позивача із вимогою про розірвання договору розподілу природного газу та припинення споживання газу.
       Відповідно до п. 6 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС, якщо в результаті реконструкції чи технічного переоснащення вже підключеного до ГРМ об`єкта та/або зміни форми власності чи власника цього об`єкта є необхідність внесення змін до персоніфікованих даних споживача або укладання договору розподілу природного газу з новим власником, споживач (замовник) повинен самостійно звернутися до Оператора ГРМ з відповідною заявою про внесення змін до персоніфікованих даних або укладання договору розподілу природного газу.
       Згідно ч. 10 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС, у разі звільнення займаного об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний повідомити про це Оператора ГРМ не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно розрахуватись з ним за договором розподілу природного газу до вказаного споживачем дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно.
       Оператор ГРМ зобов`язаний припинити розподіл (газопостачання) природного газу споживачу із заявленого ним дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом).
       У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем Оператора ГРМ про звільнення об`єкта або приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за договором розподілу природного газу, як випливає з умов договору.
       Позивач, як Оператор ГРМ не зобов`язаний контролювати заміну власника об`єктів, що в установленому законом порядку підключені до газорозподільних мереж. Такий обов`язок в силу прямих приписів законодавства покладений на споживача.
       В матеріалах справи відсутні докази звернення ОСОБА_1 з заявою про зміну власника будинку за адресою АДРЕСА_1 , чи розірвання договору розподілу природного газу.
       Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи та надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
       Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення – без змін.
       Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

  п о с т а н о в и в:   

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
       Рішення Сколівського районного суду Львівської області від 22 грудня 2020 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 02 липня 2021 року.

Головуючий:         Крайник Н. П. 

Судді:                Ванівський О.М.

                                                                               Мельничук О.Я.