Справа № 161/9279/21 	Головуючий у 1 інстанції: Олексюк А. В. 	
Провадження № 22-ц/802/1019/21  Категорія: 60 	  Доповідач: Здрилюк  О. І.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
21 липня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Здрилюк О.І.,
суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,
секретар судового засідання – Вакіна Д.О.,
з участю представників позивача – ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,
представника відповідача: ТОВ – Володкевич Ю.О., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр логістики та дистриб`юції» про визнання правочинів недійсними та визнання права власності на спадкове майно, за апеляційною скаргою відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр логістики та дистриб`юції» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2021 року,

                                          В С Т А Н О В И В :
24 травня 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати недійсним договір від 05.06.2020 про внесення змін та доповнень до договору купівлі-продажу (відступлення) частки в статутному капіталі ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції» від 19.05.2016 між ОСОБА_4 , який діє від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; застосувати наслідки недійсності договору; визнати недійсним акт приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ від 05.06.2020; скасувати реєстраційні записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; визнати за ОСОБА_3 право власності на 10% частки в статутному капіталі ТОВ в порядку спадкування за законом.
Одночасно позивач подав заяву про забезпечення позову, яку обгрунтував тим, що наявні ризики щодо відчуження або вчинення інших дій (наприклад обтяження, розтрата тощо) щодо майна, яке є предметом позову, у зв`язку із чим просив заборонити ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції» в особі його уповноважених представників відчужувати у будь-який спосіб належне підприємству нерухоме майно, а також заборонити ОСОБА_6 у будь-який спосіб відчужувати частку у статутному капіталі ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції»; заборонити державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно (нотаріусам) приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін стосовно ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції» та стосовно будь-якого нерухомого майна, що належить підприємству та вносити будь-які записи про такі зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також заборонити державним реєстраторам (нотаріусам) приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, що стосуються змін розміру статутного капіталу, зміни складу учасників (засновників) ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції».
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову.
Заборонено ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції» в особі його уповноважених представників відчужувати у будь-який спосіб належне підприємству нерухоме майно, а також заборонено ОСОБА_6 у будь-який спосіб відчужувати частку у статутному капіталі ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції».
Заборонено державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно (нотаріусам) приймати рішення про державну реєстрацію, здійснювати будь-яку державну реєстрацію змін стосовно ТОВ «Регіональний центр логістики та дистрибюції», та стосовно будь-якого нерухомого майна, що належить підприємству вносити будь-які записи про такі зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також заборонено державним реєстраторам (нотаріусам) приймати рішення про державну реєстрацію змін, здійснювати державну реєстрацію змін та вносити до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідні записи, що стосуються змін розміру статутного капіталу, зміни складу учасників (засновників) ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції».
В апеляційній скарзі відповідач – ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції», посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 від імені позивача ОСОБА_3 , посилаючись на безпідставність вимог апеляційної скарги та законність і обґрунтованість висновків суду першої інстанції, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.
Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подавали.
У судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції» – Володкевич Ю.О. апеляційну скаргу підтримала із наведених у ній підстав та просить її задовольнити.
Представники позивача ОСОБА_1 і ОСОБА_2 (кожен зокрема) апеляційну скаргу заперечили та просять залишити її без задоволення.
Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, інші учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали суду, апеляційний суд доходить висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду з таких підстав.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про пов`язаність заходу забезпечення позову з предметом спору, співмірність такого заходу позовним вимогам, а також спосіб реалізації даним заходом мети його вжиття. 
Проте, до такого висновку суд дійшов помилково, з порушенням норм процесуального права.
Із позовної заяви вбачається, що позивач оспорює своє право власності на спадкове майно, яке становить 10% частки в статутному капіталі ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції» (а.с.1-16).
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявників від можливих недобросовісних дій з боку відповідачів з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивачів, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
За змістом частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду».
У постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі № 909/835/18 зазначено, що «…повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу».
У цій справі пред`явлено вимоги немайнового характеру про визнання недійсним договору, акта, скасування реєстраційних записів та вимога майнового характеру – визнання права власності на спадкове майно – яке становить 10% частки в статутному капіталі ТОВ «Регіональний центр логістики та дистриб`юції».
У разі задоволення позову судове рішення не підлягатиме примусовому виконанню, а тому суд першої інстанції помилково вважав, що незабезпечення позову в обраний позивачем спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду в цій справі.
Застосовані заходи забезпечення позову не відповідають змісту порушеного, на думку ОСОБА_3 , права та не є співмірними із заявленими вимогами в цій справі.
Оскільки висновки суду першої інстанції щодо задоволення заяви про забезпечення позову зроблені з порушенням норм процесуального права, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування ухвали суду та прийняття нового судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд            
                                П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр логістики та дистриб`юції» задовольнити.
Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Регіональний центр логістики та дистриб`юції» про визнання правочинів недійсними та визнання права власності на спадкове майно. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий – суддя 

Судді