Справа № 749/333/21 	Головуючий у 1 інстанції Кравчук М. В. 	
Провадження № 33/4823/381/21 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП      	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року 	місто Чернігів	

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Хоминської О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 08 липня 2021 року,  

                                    В С Т А Н О В И В:

Постановою Щорського районного суду Чернігівської області від 08 липня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000, 00 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1   на користь держави судовий збір в розмірі 454, 00 гривень (чотириста п`ятдесят чотири гривні).

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу серії ДПР18 №470087 від 02.05.2021 року вбачається, що 02.05.2021 року о 22 год. 15 хв. в с.Іванівка, вул. Шосейна, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21070 д. н. з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці та в лікарні відмовився. Своїми діями водій порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом не враховано всі обставини справи, які мають значення для її вирішення, не надано оцінки доказам у їх взаємозв`язку, а отже порушено норми матеріального та процесуального права. Вказує, що він не зупинявся працівниками поліції, а отже не був учасником дорожнього руху. Зазначає, що просто хотів забрати документи. Вказує, що у матеріалах справи відсутня будь-яка інформація з приводу відсторонення його від керування та затримання транспортного засобу. З приводу відеозапису з нагрудної камери поліцейського зазначає, що він не є безперервним, як того вимагає Інструкція №1026, а також на ньому відсутні дата і час. Крім того, зазначає, що на відеозаписі не зафіксовано моменту керування водієм транспортним засобом, моменту зупинки транспортного засобу і знаходження водія за кермом, пропозиції пройти огляд у медичному закладі. Вважає, що з наявних кількахвилинних фрагментів відеозапису не можна дійти однозначного висновку про вчинення ним адміністративного правопорушення. 
В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вимоги поданої ним апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити та пояснював, що в той день, автомобілем не керував, а прийшов до нього щоб забрати документи. Адвокат також підтримала апеляційну скаргу та зазначила, що в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом.
Заслухавши пояснення апелянта та його захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Суд першої інстанції, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130  КУпАП. 
Вина його підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №470087 від 02.05.2021 року, зокрема в якому зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21070 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю із ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови), рапортом поліцейського СПД№1 Корюківського РВП ГУНП в Чернігвській області ст. сержанта поліції Фомського О.Ю., згідно якого ним спільно і інспектором Потошним В. під час патрулювання було зупинено ВАЗ 21070 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який мав ознаки сп`яніння і від проходження огляду відмовився, а також відповідним відеозаписом (а.с 8). 
Дослідивши в судовому засіданні наведені докази, суд першої інстанції згідно до вимог ст.252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст.251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим вірно встановив фактичні обставини справи щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Твердження апелянта про те, що відеозапис є неналежним доказом не заслуговують на увагу, оскільки відсутність безперервного відеозапису обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення жодним чином не спростовує висновків суду першої інстанції про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Даними наявного у справі відеозапису підтверджується факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у визначеному законом порядку, а також зафіксовано очевидні ознаки сп`яніння. Разом з цим, ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, навіть казав, що винен.
Також з вказаного відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівникам поліції ОСОБА_1 поводив себе зухвало, пропонував домовитись, сідав до автомобіля і вмикав музику, також вживав не нормативну лексику.
Доводи апелянта про те, що матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення водія від керування та передачі керування транспортним засобом іншій уповноваженій особі, як це зазначено в ст.266 КУпАП, на переконання апеляційного суду, не впливають на оцінку факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому наведені з цього приводу апеляційні твердження до уваги не приймаються.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, обставини правопорушення судом повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об`єктивно досліджені докази по справі і зроблений висновок, виходячи із сукупності всіх зібраних доказів та підтверджених в суді апеляційної інстанції. 
Адміністративне стягнення накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням відомостей про особу правопорушника.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається. 
За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню не підлягає.   
Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,       

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Щорського районного суду Чернігівської області від 08 липня 2021 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя	Ю. М. Короїд