УХВАЛА                                             
                                                                                                    
10 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 645/3284/19
провадження № 61-15301св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І.,  Русинчука М. М.,  
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , 
відповідач - ОСОБА_2 , 
третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області, 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року в складі колегії суддів Піддубного Р. М., Котелевець А. В., Тичкової О. Ю., 
ВСТАНОВИВ : 
У травні 2020 року  ОСОБА_1 звернулася з позовом до  ОСОБА_2 та просиларозірвати договір довічного утримання укладений 11 грудня 2006 року між нею та  ОСОБА_2 .
 
Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2019 року позов задоволено. Розірвано договір довічного утримання від 11 грудня          2006 року, укладений між ОСОБА_1 та  ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Івановою Ю.В. за реєстровим № 2596. 
Постановою Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року апеляційну скаргу  ОСОБА_2 задоволено, рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2019 року скасовано та прийнято нове судове рішення про відмову в задоволенні позову. 
16 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження в справі. 
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
В ухвалі Верховного Суду від 16 листопада 2020 року вказано, що касаційна скарга містить передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підстави касаційного оскарження, а саме: застосування норм права без урахування висновків щодо їх застосування в подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 16 червня 2019 року в справі            № 759/501/17. 
 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
 
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області про дострокове розірвання договору довічного утримання,з урахуванням її категорії та складності призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів. 
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                               Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                          В. І. Крат
 
                                                                                                                                      М. М. Русинчук