КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД
 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И
 
06 липня 2021 року
 
м. Київ
 
справа №760/25599/19
 
провадження №22-ц/824/8177/2021
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Кравець В.А.
суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф. 
за участю помічника судді, який за дорученням головуючого судді здійснює повноваження секретаря судового засідання - Виноградової А.І.
 
позивач - ОСОБА_1 
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС»
третя особа - Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району»
 
розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 
 
на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року у складі судді Шереметьєвої Л.А.
 
у справі запозовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія«АРКС», третя особа Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» про визнання дій неправомірними, стягнення страхового відшкодування та пені
 
та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства» Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 , третя особа Комунальне підприємство «Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Подільського району» про визнання недійсним договору добровільного страхування, -
В С Т А Н О В И В:
 
У вересні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просиввизнати дії відповідача ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» щодо невиплати йому страхового відшкодування неправомірними; встановити розмір страхової виплати в розмірі 1 800 000 грн та зобов`язати відповідача здійснити виплату цієї суми та пені у розмірі 45 049,32 грн.
У мотивування вимог посилався на те, що 27 грудня 2018 року він застрахував у відповідача свій автомобіль Range Rover, д.н.з. НОМЕР_1 , за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №378753а8ка.  
Страхова сума становила 2 900 000 грн.
27 січня 2019 року, керуючи вказаним автомобілем, він потрапив у дорожньо-транспортну пригоду в Подільському районі міста Києва, внаслідок чого автомобіль був істотно пошкоджений. Ним були здійснені всі необхідні дії щодо повідомлення страховика та органів Патрульної поліції м. Києва, відносно нього був складений протокол.
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року встановлено відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
18 лютого 2019 року AT «СК «АХА Страхування» повідомило про відтермінування виплати у зв`язку з відсутністю оцінки пошкоджень транспортного засобу від офіційного дилера «Віннер ЛЦКА».
Відповідно до рахунку від 18 березня 2019 року компанією «Віннер ЛЦКА» було визначено суму ремонту автомобіля у розмірі 3 144 960 грн, щовідповідно до п.п. 28.9.2 Договору свідчить про повну загибель транспортного засобу.  
21 серпня 2019 року автомобіль продано позивачем за 1 100 000 грн, тому вважає, що з урахуванням умов договору страхова виплата повинна становити різницю між 2 900 000 грн та 1 100 000 грн, що складає 1 800 000 грн.
Посилаючись на вказані обставини, просив позов задовольнити.  
Відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом і просив визнати недійсним Договір добровільного страхування наземного транспорту № 378753а8ка від 27 грудня 2018 року.
У мотивування вимог зустрічного позову вказував на те, що 27 грудня 2018 року з позивачем було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту №378753а8ка, яким були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Range Rover, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова (шасі): НОМЕР_3 .
27 січня 2019 року через контакт-центр страховиком було отримано повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку, а саме: пошкодження застрахованого транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 27 січня 2019 року на вул. Косенка в м. Києві.
В ході проведення перевірки достовірності повідомленої страхувальником інформації та наданих документів, а також виконання страхувальником умов Договору та Правил було з`ясовано, що 18 квітня 2018 року був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту (приєднання): оферта №144 від 02 січня 2018 року з ОСОБА_3 , предметом якого були майнові інтереси, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Range Rover, д.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова (шасі): НОМЕР_3 .
Зазначає, що страховий платіж за Заявою-приєднанням ОСОБА_3 оплачений не був, а тому у відповідності до п. 9 Заяви-приєднання (акцепту) договір не набув чинності.
15 листопада 2018 року до контакт-центру Страхової компанії надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце в цей день, за участі автомобіля Range Rover, номер кузова (шасі): НОМЕР_3 , в м. Києві на пр-т. Броварському за участю автомобілів Toyota Camrу, д.н.з. НОМЕР_5 , Peugeot 405, д.н.з. НОМЕР_6 , Hyundai Accent, д.н.з. НОМЕР_7 , та Range Rover, д.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова (шасі): НОМЕР_3 .
Проте, страхові виплати не проведені в силу нечинності укладеного договору. Факт дорожньо-транспортної пригоди 15 листопада 2018 року був підтверджений представником страхової компанії ОСОБА_4 .
Вказує, що за повідомленням Регіонального сервісного центру від 24 червня 2019 року, 27 грудня 2018 року автомобіль Range Rover, номер кузова (шасі): НОМЕР_3 був перереєстрований на позивача та отримано новий державний номер НОМЕР_2 .
Враховуючи наявність інформації про дві дорожньо-транспортні пригоди за участі даного транспортного засобу, на запит страхової компанії була отримана інформація від ТОВ «Аудатекс Україна» про розрахунки, проведені за допомогою програмного забезпечення AudaNET щодо автомобіля Range Rover, номер кузова (шасі): НОМЕР_3 . 
Пошкодження автомобіля Range Rover, номер кузова (шасі): НОМЕР_3 , які були заявлені позивачем як такі, що трапилися внаслідок дорожньо-транспорної пригоди 27 січня 2019 року, були отримані під час дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилася             15 листопада 2018 року.
Уважає, що оспорюваний договір страхування з позивачем був укладений після настання випадку пошкодження автомобіля, а тому вказаний договір суперечить вимогам         ст. 203 ЦК України та ч. 1 ст. 998 ЦК України, а позивачем надана неправдива інформація про факт та обставини настання пошкоджень застрахованого автомобіля та про об`єкт страхування.
Просив задовольнити зустрічний позов.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів - відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, 06 квітня 2021 року представник позивача   ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позову скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким первісний позов ОСОБА_1 задовольнити, посилаючись на те, що судом неповно встановлені обставини справи , неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення судом незаконного рішення у вказаній частині. 
Зазначає, що на виконання умов Договору ОСОБА_1 вніс декілька страхових платежів, а тому товариство жодного разу не відмовило йому у здійсненні страхової виплати з тієї підстави, своєчасно та у встановленому договором порядку повідомив товариство про настання страхового випадку, дотримуючись усіх істотних умов укладеного Договору.
Стверджує, що обставини, які відбувались до укладення Договору страхування і до моменту придбання ОСОБА_1 автомобіля, останньому невідомі, оскільки не стосуються предмету доказування і свідчать про намагання Товариства знайти будь-які аргументи, які б свідчили про порушення скаржником умов Договору страхування, а тому, на думку апелянта, суд не повинен брати до уваги обставини і докази, пов`язані зі станом автомобіля до моменту його придбання скаржником.
Уважає, що висновки експертів, надані товариством, не відповідають місцю та обставинам, за яких 27 січня 2019 року трапилася ДТП.
Встановивши незаконність дій страхового агента, суд не дав належної оцінки тим обставинам, що страховий агент продовжує здійснювати свої функції та уникла будь-якої відповідальності.
Вказує, що товариство безпідставно відмовляється від виконання зобов`язань за укладеним з позивачем Договором щодо виплати страхового відшкодування.
Представники відповідача та представник третьої особи  у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували та просили у задоволенні скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, 06 липня 2021 року на електронну адресу апеляційного суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з поганим самопочуттям.
Разом з тим, на підтвердження вказаних обставин представником не надано жодних доказів.
Окрім того, як убачається з матеріалів справи, представнику позивача з 15 червня 2021 року було достовірно відомо про призначення наступного судового засідання на                  06 липня 2021 року, у ОСОБА_1 є декілька адвокатів, яки представляли його інтереси під час розгляду даної справи, та останній мав можливість завчасно забезпечити явку в судове засідання іншого адвоката та/або з`явитися особисто, зважаючи на те, що апеляційна скарга подана саме стороною позивача та він зацікавлений у розгляді даної справи.
Справа на розгляді в судах перебуває з 2019 року, в апеляційному суді - з квітня 2021 року, а тому дії сторони позивача, як апелянта, свідчать про затягування розгляду справи та зловживання своїми процесуальними правами.
На підставі викладеного колегією суддів дійдено висновку про відмову у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з його необґрунтованістю.
Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Рішення суду оскаржується в частині відмови у задоволенні первісного позову, тому в іншій частині, а саме, в частині вирішення зустрічних позовних вимог, апеляційним судом не перевіряється. 
Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд виходив з того, що звертаючись до суду, позивач доказів настання страхового випадку в розумінні вимог ст. 979 ЦК України та ст.ст. 8, 16 та 18 Закону України «Про страхування», не надав і доказів, поданих відповідачем в обґрунтування заперечень проти заявлених вимог, не спростував.
Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом установлено, що 27 грудня 2018 року між сторонами був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту №378753а8ка, відповідно до якого було застраховано майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом Range Rover, д.н.з. НОМЕР_2 , номер кузова (шасі): НОМЕР_3 .
27 січня 2019 року на контакт-центр відповідача надійшло повідомлення позивача про настання події, що має ознаки страхового випадку, а саме: пошкодження застрахованого транспортного засобу під час дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце на                        вул. Косенка в м.Києві.
13 лютого 2019 року та 14 лютого 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявами про виплату страхового відшкодування.
Постановою Подільського районного суду м. Києва від 15 березня 2019 року провадження у справі за ст.124 КУпАП відносно позивача було закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
09 грудня 2019 року у виплаті страхового відшкодування позивачу було відмовлено.
Встановлено також, що автомобіль Range Rover, д.н.з. НОМЕР_4 , номер кузова (шасі): НОМЕР_3 , належав ОСОБА_3 і 15 листопада 2018 року автомобіль під її керуванням був учасником дорожньо-транспортної пригоди на Броварському проспекті в м.Києві.
27 грудня 2018 року автомобіль було перереєстровано на позивача. 
Відповідно до ст. 979 ЦК України та ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, відповідно до якої страховик бере на себе зобов`язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.
Згідно зі ст.18 Закону страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
За своєю правовою природою договір страхування є договором про надання послуг.
Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.
За змістом п. 22 ст. 1 Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Відповідно до п. 26.3 Договору, укладеного з позивачем, страховик має право перевіряти достовірність повідомленої страхувальником інформації та наданих документів, а також виконання страхувальником умов Договору та Правил (п. 26.3.1 Договору).
У випадку виникнення розбіжностей та суперечок між страховиком та страхувальником з приводу кваліфікації події («страховий випадок» або «не страховий випадок») та/або стосовно наявності підстав для відмови у виплаті страхового відшкодування відстрочити виплату страхового відшкодування, в т.ч. для перевірки достовірності наданих страхувальником даних та правомірності укладення Договору, до моменту отримання відповідей на запити та/або встановлення необхідної інформації (п. 26.3.8 Договору).
На виконання умов договору при проведенні перевірки за зверненням позивача та встановлення об`єктивних обставин заявленої події ПрАТ« Страхова компанія«АРКС», були направлені запити до Дніпровського УП ГУНП України в м. Києві, Управління патрульної поліції в м. Києві, Подільського районного суду м. Києва, Національної поліції, ТОВ «Аудатекс Україна, а також інших органів з метою отримання необхідно інформації для встановлення обставин дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідно до ст. 991 Цивільного кодексу України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону . Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет договору страхування або про факт настання страхового випадку.
Пунктом 30.5 Договору страхування передбачено право Страховика відмовити у виплаті страхового відшкодування, якщо:
страхувальник надав Страховику неправдиву інформацію, в тому числі про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку та/або у разі надання Страхувальником на запит Страховика відомостей, які не відповідають дійсності, в т.ч., але не виключно за фактами, що стосуються страхового випадку і його обставин;
згідно з висновком (звітом автотехнічного. трасологічного досліждення тощо) компетентного спеціаліста, експертним дослідженням буде встановлено, що заявлені Страхувальником чи уповноваженою ним особою пошкодження транспортного засобу та/або їх частина з технічної точки зору не могли виникнути за заявлених обставин.
Як убачається з матеріалів справи, в процесі проведеної відповідачем перевірки Дніпровським УП ГУНП України в м. Києві були надані фотографії з місця дорожньо-транспртної пригоди 15 листопада 2018 року, учасником якої була попередній власник автомобіля ОСОБА_3 , із зафіксованими пошкодженнями транспортного засобу, двічі проводилися розрахунки вартості ремонтно-відновлювальних робіт автомобіля Range Rover, номер кузова (шасі): НОМЕР_3 , перед укладенням договору 28 грудня 2018 року показники одометра відповідали показникам, які були зафіксовані після дорожньо-транспортної пригоди 15 листопада 2018 року - 32 948 км при перереєстрації транспортного засобу з ОСОБА_3 на позивача, автомобіль після дорожньо-транспортної пригоди                 15 листопада 2018 року не відновлювався і був у пошкодженому стані.
Дані обставини об`єктивно підтверджуються доказами, а саме Листом ТОВ «Аудатекс Україна» від 07 травня 2019 року, Звітом № 24/18 ТОВ «Професійна експертна компанія» від 06 грудня 2018 року, Висновком № 016-19 експертного дослідження, яким суд дав належну правову оцінку.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що позивачем при зверненні до ПрАТ «Страхова компанія «АРКС» із заявою про виплату страхового відшкодування була надана неправдива інформація про об`єкт страхування та обставини дорожньо-транспортної пригоди, а тому дії відповідача при відмові у виплаті позивачу страхового відшкодування відповідають вимогам закону.
Доводи апеляційної скарги про те, що позивач вніс декілька страхових платежів, своєчасно та у встановленому договором порядку повідомив товариство про настання страхового випадку, дотримуючись усіх істотних умов укладеного Договору, не спростовують висновків суду про наявність підстав для відмови у виплаті страхової суми, оскільки предметом відмови та розгляду справі у суді були не страхові внески, а недостовірність інформації, наданої позивачем про обставини ДТП за участі застрахованого автомобіля.
Окрім того, на думку колегії, обставини, які відбувались до укладення Договору страхування і до моменту придбання ОСОБА_1 автомобіля, були предметом дослідження судом першої інстанції і вірно оцінені судом при ухваленні рішення.
А тому, доводи апелянта, що такі обставини останньому невідомі, оскільки не стосуються предмету доказування і свідчать про намагання товариства знайти будь-які аргументи, які б свідчили про порушення скаржником умов Договору страхування, є неспроможними і до уваги колегією суддів не приймаються. 
Також, посилання у скарзі на те, що висновки експертів, надані товариством, не відповідають місцю та обставинам, за яких 27 січня 2019 року трапилася ДТП, є безпідставними, оскільки висновків, викладених у експертних дослідженнях, позивач не спростував, на перевагу тим доказам, своїх доводів та аргументів не представив суду. 
А отже, відмовляючи у задоволенні позову, суд вірного висновку дійшов, що при зверненні до суду позивач доказів настання страхового випадку у розумінні вимог ст. 979 ЦК України та ст.ст. 8, 16 та 18 Закону України «Про страхування» не надав.
Відповідно до ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
За змістом ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Будь-яких доказів, які б відповідали вказаним принципам доказування, позивач суду не надав .
В пункті 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів заявника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновку суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду попередньої інстанції. 
Колегія суддів перевірила доводи апеляційної скарги на предмет законності судового рішення виключно в межах, які безпосередньо стосуються правильності застосування місцевим судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку з чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до необхідності переоцінки доказів та встановлення обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.
Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, а отже у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині - залишити без змін. 
Рішення суду постановлено з дотриманням норм процесуального права, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть прийнятого рішення не впливають
Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 лютого 2021 року в частині відмови у задоволенні первісного позову- залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено «06» липня 2021 року.

Головуючий                                                                              В.А. Кравець
 
Судді                                                                                           О.В. Желепа 
 
                                                                                                     О.Ф. Мазурик