Ухвала
20 липня 2021 року
м. Київ
справа № 756/10172/20
провадження № 61-11043ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду 
м. Києва від 11 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 01 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мамай Ірина Володимирівна, ОСОБА_4 , про визнання попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, відшкодування моральної шкоди, 
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до 
 ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мамай І. В.,  ОСОБА_4 та просила:
визнати попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлових приміщень № 171 та № 172, які розташовані за адресою: 
АДРЕСА_1 , укладений 20 жовтня 2017 року між нею та  ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мамай І. В., зареєстрований в реєстрі 
за № 2193, - недійсним;
застосувати наслідки недійсності правочину, стягнувши з ОСОБА_1 на її користь 6 098 079 грн сплачених за недійсним правочином;
стягнути з ОСОБА_1 на її користь суму інфляційних втрат та 3 % річних у розмірі 1 057 750 грн 22 коп.;
стягнути з ОСОБА_1 на її користь 500 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.
Визнано попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна - нежитлових приміщень № 171 та № 172, які розташовані за адресою: 
АДРЕСА_1 , укладений 20 жовтня 2017 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мамай І. В., зареєстрований в реєстрі за № 2193, недійсним.
У порядку застосування наслідків недійсності правочину стягнуто з 
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 6 098 079 грн, сплачених за договором, 1 057 750 грн збитків, 1 000 грн компенсації моральної шкоди.
В решті вимог позову відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Постановою Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково.
Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 1 057 750 грн збитків та зазначення загальної суми, яка підлягала стягненню з 
ОСОБА_1 , всього 7 174 179 грн, скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних.
Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року 
у частині стягнення з ОСОБА_1 судового збору у розмірі 17 350 грн змінено та зменшено розмір судового збору, який підлягав стягненню з 
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , з 17 350 грн до 12 181 грн 60 коп.
В решті рішення суду залишено без змін.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
У липні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року, в якій представник заявника просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині задоволеного позову та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3 .
Підставами касаційного оскарження вказаних судових рішень представник заявника зазначає неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, вказує, що суди в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 635/8395/15-ц, від 14 березня 2019 року у справі 
№ 755/3903/17, від 16 жовтня 2019 року у справі № 363/1083/16-ц, 
від 27 березня 2020 року у справі № 359/4992/17, вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах та зазначає, що суди не дослідили зібрані у справі докази (пункти 1, 3 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України, пункт 1
частини третьої статті 411 ЦПК України).
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3 та 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Представник заявникаподав клопотання про зупинення виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року, мотивуючи ускладненим поворотом виконання судових рішень.
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду 
або зупинення його дії (якщо рішення не передбачає примусового виконання).
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Враховуючи те, що представник заявникане навів достатніх та обґрунтованих підстав, за наявності яких суд касаційної інстанції вправі визнати за необхідне зупинення виконання оскаржуваних судових рішень, заява задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мамай Ірина Володимирівна, ОСОБА_4 , про визнання попереднього договору купівлі-продажу нерухомого майна недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Оболонського районного суду 
м. Києва від 11 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 01 червня 2021 року.
Витребувати з Оболонського районного суду м. Києва вищезазначену цивільну справу (№ 756/10172/20).
У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 11 грудня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 01 червня 2021 року відмовити.
Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих 
до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 10 серпня 2021 року. До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    С. Ф. Хопта
 
       Є. В. Синельников
 
       В. В. Шипович