Єдиний унікальний номер 243/8943/15-ц 
Номер провадження 22-ц/804/1980/21        

Головуючий в І інстанції Пронін С.Г.                                                    Єдиний унікальний номер 243/8943/15-ц
Доповідач - Папоян В.В.                                                                               Номер провадження 22-ц/804/1980/21

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М        У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року Донецький апеляційний суд в складі:
судді-доповідача Папоян В.В. 
суддів Агєєва О.В., Мальованого Ю.М.,
за участю секретаря Гладуха О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2021 року цивільну справу №243/8943/15-ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Юніко Фінанс», заінтересовані особи  Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Приватне підприємство «Колегія» про заміну стягувача, (головуючий у 1 інстанції суддя Пронін С.Г., повний текст ухвали складений 27 травня 2021 року), 

В С Т А Н О В И В :
В листопаді 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» звернулося до суду з заявою про заміну стягувача. В обґрунтування якого зазначає, що постановою Верховного Суду від 17.02.2021 року у цивільній справі №243/8943/15-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП  «Колегія» про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено в силі рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05.03.2019 року, у незмінній після апеляційного перегляду частині, та постанова Донецького апеляційного суду від 28.05.2019 року. 
Судовими рішеннями позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №11161802000 від 31.05.2007 року у сумі еквівалентній 18724, 12 доларів США. Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ПП  «Колегія» на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором №11161802000 від 31.05.2007 року у сумі еквівалентній 240578,93 доларів США. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
16 вересня 2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір про відступлення права вимоги, за яким банк (первісний кредитор) відступив ТОВ «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» (новому кредитору) права вимоги банку за кредитними договорами, у том числі за договором кредиту №11161802000 від 31.05.2007 року до боржників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП  «Колегія». Оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» набуло статус нового кредитора за зобов`язанням, то просили замінити стягувача у цивільній справі №243/8943/15-ц. 
Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2021 року задоволено заяву ТОВ «ФК «Юніко Фінанс». Проведено заміну стягувача у виконавчому провадженні за рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2019 року по справі № 243/8943/15-ц у незміненій після апеляційного перегляду частині та постанови Донецького апеляційного суду від 28 травня 2019 року, про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «Колегія» на користь ПАТ «Дельта Банк». Замінено стягувача ПАТ «Дельта Банк» на ТОВ «Фінансова компанія «Юніко Фінанс».
Не погодившись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив скасувати ухвалу суду та відмовити у задоволенні заяви про заміну стягувача.
В обґрунтування доводів зазначає, що заявником не надано належних доказів набуття ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» права нового кредитора. Вважає, що договір про відступлення права вимоги від 16.09.2020 року, якій укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» не є доказом дійсного відступлення банком новому кредитору прав вимоги до них. Платіжне доручення про переказ грошових коштів у сумі 5110000,00 грн здійснених ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» на рахунок АТ «Дельта Банк» за придбання активів не підтверджує даний переказ, оскільки відсутня належним чином оформлена виписка з рахунку отримувача. Також, в матеріалах справи відсутні докази передачі новому кредитору оригіналів документів щодо вимоги на підставі договору про відступлення права вимоги № 2305/К/1 від 16.09.2020 року. 
Вважає, що суддя першої інстанції є упередженим, про що свідчить порушенням вимог процесуального законодавства, а саме: відсутність ухвали про відкриття провадження за даною скаргою; не залишення скарги без руху, незважаючи на те, що до неї не були додані копії рішень судів першої та апеляційної інстанції; тривалий час розгляд. Надана ним заява про відвід судді Проніна С.Г. була залишена без задоволення безпідставно.
ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» надано відзив на апеляційну скаргу, у якому заявник просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а скаргу - без задоволення. В обґрунтування зазначає, що ухвала суду була винесена у відповідності до норм процесуального права. Факт набуття права нового кредитора підтверджено відповідними доказами, у тому числі копією відповідного платіжного доручення. Договір про відступлення права вимоги є дійсним, ніким не оспорювався. Факт передачі документів за спірним договором засвідчено актом приймання-передачі оригіналів документів від 22.09.2020 року. Дії боржників порушують Конституцію України, адже спрямовані на перешкоджання виконання судового рішення, що набуло законної сили. 
ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримав, просив ухвалу суду скасувати та відмовити у задоволенні заяви про заміну стягувача.
ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційного суду доводи апеляційної скарги підтримала, просила ухвалу суду скасувати.
Представник ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» в судовому засіданні апеляційного суду проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила ухвалу суду залишити без змін.
Інші особи, які приймають участь у справі у судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За ч.2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального й процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, суд правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами та надав їм належну оцінку.
Процесуальні питання пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах регламентовані розділом VI Цивільного процесуального кодексу України, у тому числі питання щодо заміни сторони виконавчого провадження врегульовано положеннями статті 442 розділу VI ЦПК України.
Порядок розгляду заяв про заміну сторони виконавчого провадження, боржника або стягувача визначено положеннями статті 442 ЦПК України.
Відповідно до частини першої та другої 2 статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Частиною п`ятої статті 442 ЦПК України визначено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. 
З матеріалів справи убачається, що звертаючись до суду з заявою про заміну стягувача у цивільній справі № 243/8943/15-ц  заявник зазначав, що рішенням Слов`янського міськрайонного суду  Донецької області від 05 березня 2019 року по справі № 243/8943/15-ц з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «Колегія» на користь ПАТ «Дельта Банк» у солідарному порядку стягнута заборгованість за кредитним договором № 11161802000 від 31 травня 2007 року у сумі, еквівалентній 240 578 доларів США 93 центи США, а також судовий збір у розмірі по 931,40 гривень з кожного окремо.
Постановою Донецького апеляційного суду від 28 травня 2019 року вказане рішення суду змінено в частині задоволення позовних вимог щодо відповідачів по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 і ПП «Колегія» солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» 240578 доларів 93 центи США заборгованості за кредитним договором; стягнуто з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 солідарно на користь ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк»  18724 долари 12 центів США заборгованості за кредитним договором; вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постановою Верховного Суду від 17 лютого 2021 року рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 05 березня 2019 року у незміненій після апеляційного перегляду частині, та постанову Донецького апеляційного суду від 28 травня 2019 року залишено без змін.
16 вересня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» укладено Договір про відступлення прав вимоги №2305/К/1, згідно якого до останнього перейшли права вимоги у тому числі за кредитним договором № 11161802000 від 31 травня 2007 року та договорами іпотеки, поруки, які укладені в його забезпечення до боржників, зокрема - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП «Колегія». 
Згідно з витягом з Додатку до Договору про відступлення прав вимоги №2305/К/1, до складу майнових прав, які були предметом договору купівлі-продажу входить право вимоги за кредитним договором № 11161802000 від 31 травня 2007 року та договорами іпотеки, поруки, які укладені в його забезпечення, зокрема до боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
На виконання вимог договору ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» складено акт приймання передачі прав вимог від 16 вересня 2020 року, відповідно до якого банк передав, а новий кредитор прийняв права вимоги банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців), поручителів, зазначених у додатках до цього договору. 
Право вимоги отримано на підставі протоколу електронного аукціону № UА-ЕА-2020-07-13-000006- b від 30 липня 2020 року, переможцем якого став покупець - ТОВ «Фінансова компанія «Юніко Фінанс», сума, яка підлягає сплаті переможцем банку, складає 5110000,00 грн.

ТОВ «Фінансова компанія «Юніко Фінанс» на користь ПАТ «Дельта Банк» сплачено грошові кошти в сумі 5110000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №104 від 26 серпня 2020 року, призначення платежу - «за придб актив зг з прот № UА-ЕА-2020-07-13-000006- b від 30 липня 2020 року».
Відповідно до акту приймання-передачі оригіналів документів від 22.09.2020 року користь ПАТ «Дельта Банк» передав ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» спірні договори кредиту від 31.05.2007 року, іпотеки від 31.05.2007 року, поруки від 31.07.2007 року та додаткові угоди до них.
За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для заміни стягувача АТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Юніко Фінанс». 
Апеляційний суд погоджується з таким правовим висновком суду виходячи з наступного.
Зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» убачається, що заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення права вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду заяви про заміну стягувача. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
Таким чином, системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. Питання про заміну стягувача (боржника) його правонаступником може відбуватися не лише на стадії виконавчого провадження, а і до відкриття виконавчого провадження у справі за умов настання певних обставин, що мають юридичне значення, зокрема вибуття стягувача із зобов`язання після постановлення щодо нього судового рішення та повинно вирішуватися в межах судового провадження, як на стадії виконавчого провадження (під час виконання рішення суду за виконавчим листом) так і до відкриття виконавчого провадження у справі після постановлення судового рішення.
Судом першої інстанції встановлено факт вибуття сторони виконавчого провадження та переходу до особи матеріальних прав і обов`язків вибулої сторони на підставі договорів про відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Наведене узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 803/1273/16   та висновками Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у постанові від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18).
Апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що у заявника не виникло право вимоги, оскільки відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).  
Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору.  Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлено договором або законом.
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України).
При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
Відповідно до частин 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З матеріалів справи убачається, що заявник відповідно до умов договору відступлення права вимоги отримав право вимоги у кредитних зобов`язаннях кредитним договором № 11161802000 від 31 травня 2007 року та договорами іпотеки, поруки, які укладені в його забезпечення, зокрема до боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
На підтвердження своїх вимог заявником разом з заявою про заміну стягувача надано копії  протоколу електронного аукціону від 30 липня 2020 року № UA-EA-2020-07-13-000006-b, договору про відступлення права вимоги від 16.09.2020 № 2305/К/1, з додатком та актом приймання-передачі прав вимоги, копію акту передачі оригіналів документів, копію платіжного доручення. Боржниками по справі не надано будь-яких доказів на їх спростування. 
При цьому апеляційний суд звертає увагу, що апелянтом не оспорюється договір відступлення права вимоги, який укладено між АТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФК «Юніко Фінанс» та саме якій є підставою для процесуального правонаступництва заявника.
Враховуючи надання вищеперерахованих документів заявником до суду першої інстанції, безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що ТОВ «ФК «Юніко фінанс» не надано доказів правонаступництва.
Доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог процесуального законодавства, зокрема упередженості суду під час розгляду даної заяви, апеляційний суд не приймає оскільки з матеріалів справи убачається, що апелянтом було реалізовано право на відвід судді, та у задоволенні відводу було відмовлено ухвалою суду від 05 квітня 2021 року. При цьому апеляційний суд враховує, що зміст заяви про відвід зводиться до незгоди з процесуальними діями суду, що не може слугувати підставою для відводу відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України.
Щодо зазначених процесуальних порушень, а саме не відкриття провадження, не залишення заяви без руху, порушення строку розгляду, то апеляційний суд зазначає, що для розгляду заяви про заміну сторони передбачений особливий порядок, встановлений ст. 442 ЦПК України. Визначений порядок не передбачає відкриття провадження за зазначеної заявою чи залишення її без руху.
Інші наведені боржником порушення, зокрема щодо строку розгляду питання не впливає на розгляд заяви по суті. Згідно ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. За таких обставин, правильне по суті і законне рішення не може бути скасоване з одних лише формальних міркувань. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують правильність правових висновків суду, зводяться до переоцінки доказів та на законність оскаржуваної ухвали не впливають.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає  принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00,  § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року; SERYVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909|04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. 
Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив правовідносини, які склалися між сторонами, повно, всебічно і об`єктивно перевірив доводи і заперечення сторін, встановленим фактам і доказам дав правильну правову оцінку і дійшов обґрунтованого висновку про задоволення заяви про заміну стягувача. Ухвала суду першої інстанції винесене з додержання вимог матеріального та процесуального права і відсутні підстави для її скасування.
Керуючись статтями 374, 375, 382-384 ЦПК України, Донецький апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:                                                                                             В.В. Папоян

                                                                                                       О.В. Агєєв

                                                                                         Ю.М. Мальований

Повний текст постанови складений 28 липня 2021 року.

Суддя-доповідач                                             В.В. Папоян