Ухвала       
 
28 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 522/3145/21
провадження № 61-15604ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ СІ ЄН» про визнання противоправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЙ СІ ЄН» про визнання противоправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди.
 
ОСОБА_1 при зверненні до суду заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на те, що він на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.
 
Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 26 лютого 2021 року в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовив. Позовну заяву залишив без руху з підстав несплати судового збору, і роз`яснив заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 30 серпня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнав неподаною та повернув позивачу.
 
Не погоджуючись із ухвалою суду від 30 серпня 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що він звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Одеський апеляційний суд ухвалою від 13 вересня 2021 року апеляційну скаргу залишив без руху та надав строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення копії ухвали, а саме - для сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 454 грн, і роз`яснив заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
14 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про усунення недоліків, в якій просив звільнити його від сплати судового збору посилаючись на пункт 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». 
 
Одеський апеляційний суд ухвалою від 14 вересня 2021 року відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси                    від 30 серпня 2021 року визнав неподаною та повернув заявнику.
 
17 вересня 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси                 від 30 серпня 2021 року та ухвалу Одеського апеляційного суду від 14 вересня                 2021 року і справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції для продовження розгляду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2021 року.
 
Подана касаційна скарга в частині оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року не може бути прийнята до розгляду судом та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
 
В касаційній скарзі ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на те, що він як учасник бойових дій на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги, на підтвердження чого надав копію посвідчення серії НОМЕР_1 від 23 березня 2015 року.
 
Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
 
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
 
У статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
 
Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій, для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову, перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».
 
Вказана правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду   від 09 жовтня 2019 року у справі № 9901/311/19 (провадження № 11-795заі19),              від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19).
 
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання противоправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди, тобто зазначений спір не пов`язаний із захистом його порушених прав саме як учасника бойових дій.
 
Враховуючи наведене, відсутні правові підстави для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги, а тому йому необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у встановлених порядку та розмірі.
 
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу суду фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб визначається відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України» на відповідний рік.
 
Станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2 270 грн.
 
Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на ухвалу Одеського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року в розмірі            454 грн.
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у розмірі 454 грн має бути перераховано за наступними реквізитами: отримувач коштів - ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102; найменування податку, збору, платежу - Судовий збір (Верховний Суд, 055).
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження оплати судового збору необхідно надати Верховному Суду квитанцію (платіжне доручення).
 
Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (залишення заяви без руху), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Отже, касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням заявнику можливості усунути вищевказані недоліки.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 14 вересня 2021 року залишити без руху та надати для усунення зазначених вище недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               А. Ю. Зайцев