ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2021 року

м. Київ
справа № 420/473/20
провадження № К/9901/8891/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Бевзенка В.М., Берназюка Я.О., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу, за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду у складі судді: Юхтенко Л.Р. від 11 листопада 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Ступакової І.Г., Бітова А.І., Лук`янчук О.В. від 15 лютого 2021 року, 

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Одеській області звернулось до суду з позовом до суду до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу, у якому просило:
- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 суму штрафів у загальному розмірі 34  000,00 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від           15 лютого 2021 року, позовні вимоги Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Одеській області було задоволено.
Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штраф у розмірі 34000,00 грн до Державного бюджету України.

3. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 не надано доказів на спростування встановленого перевіркою факту введення ним в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам, що є підставою для притягнення до відповідальності. 

4. Також судом ураховано, що постанови про накладення штрафних санкцій                       № № 96 - 99 від 05 квітня 2019 року є чинними та відповідачем не оскаржені в судовому порядку, у зв`язку із чим застосований ними штраф підлягає сплаті.

5. Судами не взято до уваги посилання відповідача на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі № 420/1668/19, відповідно до якої визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 29 листопада 2018 року №  255 про відбір зразків продукції від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та рішення від 15 січня 2019 року №№ 19, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26 про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , оскільки відповідача притягнуто до відповідальності не за невиконання рішень про вжиття обмежувальних заходів, що були скасовані судом, а за порушення вимог пункту 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», а саме: ведення в обіг продукції (позиції 6 - 7, 11 - 12 акта перевірки № 1806 від 29 листопада 2018 року), яка не відповідає встановленим вимогам Технічного регламенту енергетичного маркування електричних ламп та світильників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 травня 2015 року № 340, та Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1067, що не було предметом судового розгляду по справі №  420/1668/19.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року та залишити позовні вимоги Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Одеській області без розгляду. 

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій установлено, що на підставі наказу від 21 листопада 2018 року № 3519 «Про проведення планової перевірки» та направлення на проведення перевірки від 21 листопада 2018 року № 2817 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області проведено виїзну поєднану з невиїзною перевіркою характеристик продукції (електричне та електронне обладнання, електричні лампи та світильники) у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

8. При огляді продукції установлено, що електричні лампи не відповідають загальним вимогам щодо забезпечення безпечності, зокрема, невідповідність маркування продукції.

9. У зв`язку із цим Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області прийнято рішення від 29 листопада 2018 року № 255 про відбір зразків продукції для проведення лабораторних випробувань (експертизи), а саме:
1) світлодіодна лампа OSRAM 5.4 Вт - 40 Вт, теплий свет, цоколь Е 14, LED STAR CLASSIC В 40, ш/к 4052899971608, 220-240 v 50- 60 Hz, д.в. 2016 р., постачальник Підприємство з іноземною інвестицією ЛЕДВАНС, м. Київ, вул. Ділова, 5;
2) світлодіодна лампа OSRAM 5.4 Вт - 40 Вт, теплий свет, цоколь Е 14, LED STAR CLASSIC В 40, ш/к 4052899971592, 220-240 v 50-60 Hz, д.в. 2016p., постачальник Підприємство з іноземною інвестицією ЛЕДВАНС, м. Київ, вул. Ділова, 5;
3) світлодіодна лампа OSRAM 5.4 Вт - 40 Вт, теплий свет, цоколь Е 14, LED STAR CLASSIC P 40, ш/к 4052899971615,220-240 v 50-60 Hz, д.в. 2016p., постачальник Підприємство з іноземною інвестицією ЛЕДВАНС, м. Київ, вул. Ділова, 5;
4) світлодіодна лампа OSRAM 14 Вт -150 Вт, холодний свет, цоколь Е 27, LED STAR CLASSIC А 150, ш/к 4058075057043, 220-240 v 50- 60 Hz, д.в. 01.2017 р., імпортер: Підприємство з іноземною інвестицією ЛЕДВАНС Київ, вул. Ділова, 5;
5) світлодіодна лампа OSRAM 5.7 Вт - 40 Вт, теплий свет, цоколь Е 27, LED STAR CLASSIC Р40, ш/к 4052899971646, 220-240 v, д.в. 01.2017 р., імпортер: Підприємство з іноземною інвестицією ЛЕДВАНС, м. Київ, вул. Ділова, 5;
6) лампа розжарювання OSRAM 60 W, цоколь E 27/ES, CLASSIC P, ш/к 4008321411778, 230 V, д.в. 2013 p., постачальник: ПП ОСРАМ Україна, м. Київ, вул. Фізкультури, 30 В, офіс 201;
7) лампа розжарювання OSRAM 60 W, цоколь Е 14, CLASSIC Р, ш/к 4008321666222, 230 V, д.в. 2013 р., постачальник: ПП ОСРАМ УКРАЇНА, м. Київ, вул, Димитрова, 5;                                      8) світлодіодна лампа OSRAM 5.4 Вт -40 Вт, теплий білий свет, цоколь Е 27, LED STAR CLASSIC Р 40, ш/к 4052899971639, д.в. 2016 р., постачальник Підприємство з іноземною інвестицією ЛЕДВАНС, м. Київ, вул. Ділова, 5;
9) світлодіодна лампа OSRAM 6.5 Вт -60 Вт, цоколь Е 27, LED STAR CLASSIC Р 60, ш/к 4058075134324, імпортер: Підприємство з іноземною інвестицією ЛЕДВАНС, м. Київ, вул. Ділова, 5;
10) лампа розжарювання OSRAM 40 W, цоколь Е 14/SES, CLASSIC В, ш/к 4008321788641, 230 v, д.в. 2015р., постачальник: ПП ОСРАМ Україна, м. Київ, вул. Фізкультури, 30 В, офіс 201;
11) лампа розжарювання OSRAM 60 W, цоколь Е 14/SES, CLASSIC В, ш/к 4008321410719, 230 V, д.в. 2015р., постачальник: ПП ОСРАМ Україна, м. Київ, вул. Фізкультури, 30 В, офіс 201;
12) лампа розжарювання OSRAM 40 W, цоколь E 27/ES, CLASSIC В, ш/к 4050300332215, 230 V, прозора, постачальник: невідомий.
10. За наслідками відбору зразків продукції позивачем складено акт відбору зразків продукції від 29 листопада 2018 року № 000007. Зразки продукції для проведення експертизи негайно відправлені до ДП «Харківстандартметрологія» та протоколи випробувань від 14 грудня 2018 року №№ 61406, 61407, 61411, 61412 надійшли до Головного управління  Держпродспоживслужби в Одеській області 15 січня 2019 року.

11. За результатами перевірки складено акт перевірки характеристик продукції №  1806 від 29 листопада 2018 року, яким зафіксовано, що:
- продукція (позиція 12 акту перевірки від 29 листопада 2018 року № 1806) не відповідає вимогам пунктів 12, 28, 42, 43 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1067, та вимогам п. 6 п. 1 додатку 3 Технічного регламенту енергетичного маркування електричних ламп та світильників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 травня 2015 року № 340;
- продукція (позиція 6, 7, 11 акту перевірки від 29 листопада 2018 року № 1806) не відповідає вимогам п. 6 п. 1 додатку 3 Технічного регламенту енергетичного маркування електричних ламп та світильників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 травня 2015 року № 340.

12. У зв`язку з тим, що при проведенні випробувань (експертизи) підтверджено невідповідність продукції вимогам Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1067, та вимогам Технічного регламенту енергетичного маркування електричних ламп та світильників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 травня 2015 року № 340, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області 29 листопада 2018 року прийнято рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №№ 1318 - 1329.

13. Обмежувальні (корегувальні) заходи, вжиті рішеннями позивача від 29 листопада 2018 року №№ 1318- 1329, скасовано рішеннями Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 15 січня 2019 року №№ 31- 38 у зв`язку із їх виконанням. 

14. Також, позивачем були прийняті рішення від 15 січня 2019 року №№ 19- 30, відповідно до яких до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було вжито обмежувальні (коригувальні) заходи, а саме: обмеження надання продукції на ринку шляхом тимчасової заборони надання продукції на ринку (рішення від 15 січня 2019 року №№ 19- 22); обмеження надання продукції на ринку до усунення формальної невідповідності (рішення від 15 січня 2019 року № 23); обмеження надання продукції на ринку шляхом приведення продукції у відповідність зі встановленими вимогами (рішення від 15 січня 2019 оку №№ 24 - 26).

15. 28 серпня 2019 року Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області складено протокол № 29 про виявлене порушення вимог статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну небезпечність нехарчової продукції».

16. 05 квітня 2019 року, на підставі акта перевірки характеристик продукції № 1806 від 29 листопада 2018 року та протоколу № 29 від 28 березня 2019 року, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області прийнято:
- постанову про накладення штрафних санкцій № 96, якою за порушення вимог пункту 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», що виразилося у веденні в обіг продукції (позиція 7 акта перевірки № 1806 від 29 листопада 2018 року), яка не відповідає вставленим вимогам, на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штрафні санкції у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить                    8500,00 грн;
- постанову про накладення штрафних санкцій № 97, якою за порушення вимог пункту 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», що виразилося у веденні в обіг продукції (позиція 6 акту перевірки № 1806 від 29 листопада 2018 року), яка не відповідає вставленим вимогам, на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штрафні санкції у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00  грн;
- постанову про накладення штрафних санкцій № 98, якою за порушення вимог пункту 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», що виразилося у веденні в обіг продукції (позиція 11 акту перевірки № 1806 від 29 листопада 2018 року) яка не відповідає вставленим вимогам, на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штрафні санкції у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00  грн;
- постанову про накладення штрафних санкцій № 99, якою за порушення вимог пункту 2 частини другої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», що виразилося у веденні в обіг продукції (позиція 12 акту перевірки № 1806 від 29 листопада 2018 року) яка не відповідає вставленим вимогам, на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 накладено штрафні санкції у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00  грн.

17. Постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення штрафних санкцій від 05 квітня 2019 року №№ 96- 99 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 у судовому порядку не оскаржував та застосований ними штраф на загальну суму 34000,00 грн не сплатив, що стало підставою для звернення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області з позовом до суду про стягнення штрафу.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

18. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на пропуск позивачем строку звернення із цим позовом до суду, встановленого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України. 

19. Скаржник посилається на те, що постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення штрафних санкцій від 05 квітня 2019 року №№ 96-99 отримані фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 23 квітня 2019 року. Підставою, яка надала Головному управлінню Держпродспоживслужби в Одеській області право на пред`явлення  позовних вимог щодо стягнення штрафу за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, є встановлення факту несплати фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 відповідного штрафу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанов про його накладення. А отже, при зверненні із цим позовом до суду в січні 2020 року позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений процесуальним законодавством.

20. Відповідач вказує на те, що судом не враховано правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2020 року у справі № 640/16216/19, у подібних правовідносинах.

21. Також скаржник посилається на те, що судами не надано належної правової оцінки його посиланням на те, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2020 року у справі № 420/1668/19 визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 29 листопада 2018 року № 255 про відбір зразків продукції та рішення від 15 січня 2019 року №№ 19- 26 про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів. 
Скаржник стверджує, що зазначене судове рішення має преюдиційний характер у цій справі, оскільки ним спростовано твердження позивача про невідповідність відібраних у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 зразків продукції технічним регламентам та правомірність обмеження в обігу відповідної продукції на ринку. 

22. Головним управлінням Держпродспоживслужби в Одеській області подано відзив на касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року, у якому воно просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення - без змін.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

23. Відповідно до частини п`ятої статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин та звернення позивача до суду з даним позовом) рішення керівника чи заступника керівника органу ринкового нагляду про накладення штрафу оформляється постановою.
Суб`єкт господарювання має сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк із дня отримання постанови про його накладення.
У разі несплати штрафу в зазначений строк він стягується в судовому порядку. 
Рішення про накладення штрафу в справах про порушення, передбачені цією статтею, може бути оскаржено відповідно до цього Закону.

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій

24. Право на звернення до суду суб`єкта владних повноважень з позовом про стягнення з порушника суми штрафу виникає наступного дня, після закінчення строку, протягом якого суб`єкт господарювання мав сплатити такий штраф.

25. Як установлено судами попередніх інстанцій, відповідач, отримавши 23 квітня 2019 року постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення штрафних санкцій від 05 квітня 2019 року №№ 96- 99 у добровільному порядку у передбачений чинним законодавством строк їх не виконав.

26. Підставою, яка надала позивачу право на пред`явлення позовних вимог щодо стягнення з відповідача штрафу за порушення законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції, є встановлення факту несплати відповідачем відповідного штрафу у п`ятнадцятиденний строк із дня отримання постанови про його накладення, отже Головне управління Держпродспоживслужби у Одеській області набуло права звертатися до суду з відповідним позовом через 15 днів після отримання позивачем відповідної постанови, у цьому випадку - з 09 травня 2019 року.

27. Положеннями Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» факт оскарження суб`єктом господарювання в судовому порядку постанови про накладення штрафу не визначено обставиною, яка зупиняє дію відповідної постанови чи обов`язок щодо сплати накладеного нею штрафу, а отже, висновок суду апеляційної інстанції про те, що днем виникнення підстав, що дають позивачу право на пред`явлення заявленої у позові вимоги, є закінчення шестимісячного строку, протягом якого фізична особа-підприємець ОСОБА_1 міг реалізувати своє право на оскарження в судовому порядку постанов про накладення штрафних санкцій, або день набрання законної сили рішенням суду у випадку реалізації відповідачем права на таке оскарження, та що право на звернення з даним позовом до суду про стягнення штрафних санкцій, накладених на відповідача згідно з постановами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення штрафних санкцій від 05 квітня 2019 року №№ 96- 99, у Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області виникло 24 жовтня 2019 року є помилковим.

28. Відповідно до частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень установлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

29. Тобто тримісячний строк звернення до суду у суб`єкта владних повноважень обчислюється з дня виникнення підстав, що дають такому суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

30. Постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення штрафних санкцій від 05 квітня 2019 року №№ 96- 99 отримані відповідачем 23 квітня 2019 року.

31. Натомість п`ятнадцятиденний строк сплати такого штрафу у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплив 09 травня 2019 року, а отже, починаючи з 10 травня 2019 року у Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області виникли обставини, передбачені частиною п`ятою статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль харчових продуктів» для звернення до суду, у тримісячний строк, встановлений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  суми штрафу у загальному розмірі 34  000,00 грн, який накладений постановами Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про накладення штрафних санкцій від 05 квітня 2019 року №№ 96- 99.

32. При цьому тримісячний строк звернення до суду у контролюючого органу закінчився 10 серпня 2019 року.

33. З огляду на те, що  обставини, що зумовили тримісячний строк звернення до суду, у позивача виникли 09 травня 2019 року, натомість із цим позовом позивач звернувся лише 21 січня 2020 року, суд доходить висновку про порушення позивачем тримісячного строку звернення до суду, установленого частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

34. Дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

35. Необхідно зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

36. Зазначені висновки узгоджуються з правою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2020 року у справі № 640/16216/19.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

37. Відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

38. Згідно із частиною першою статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

39. Пунктом 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

40. Зважаючи на те, що після відкриття провадження у справі судом установлено порушення позивачем тримісячного строку на звернення до суду, суд дійшов висновку, на підставі пункту 8 частини першої статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 штрафу у розмірі 34  000,00 грн залишити без розгляду.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 354, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 листопада 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року скасувати.

Позовні вимоги Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в Одеській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу залишити без розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  оскарженню не підлягає.  

       Суддя-доповідач                                                                                        Н.В. Коваленко

Судді                                                                                                            В.М.  Бевзенко  
                                                                                                                     Я.О.  Берназюк