КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
факс 284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 752/11533/21 Апеляційне провадження № 33/824/3448/2021	Головуючий у суді першої інстанції - Валігура Д.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
19 липня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Нежура В.А. розглянув матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана від його імені та в його інтересах адвокатом Волошенко Олександром Вадимовичем, який діє на підставі договору, на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
 
В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.06.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік (а.с. 41-42).
Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 , через свого представника, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та закрити провадження відносно ОСОБА_1 в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази, які в сукупності підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, на підставі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби, які рухаються, а також даною статтею передбачено обов`язок поліцейського повідомити водію про причини зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстав зупинки. Однак таких підстав матеріали справи не містять. Також, ОСОБА_1 не погоджується з аргументами судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 44-49).
В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник Волошенко О.В. підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.
Дослідивши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 26.04.2021 о 05 год. 55 хв. в      м. Києві по Столичному шосе, 24 км, керував т/з «Опель» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом прядку проводився за допомогою приладу «Драгер, що підтверджується тестом № 2696 результат огляду 1,99 % проміле». Тобто, ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, чим вчинив дії, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вина ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відомостями, відміченими в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 038288 від 26.04.2021, результатом тестування на алкоголь приладом «Драгер», актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відео з нагрудної камери поліцейського 635.
З відеозапису нагрудної камери вбачається, що ОСОБА_1 повідомив працівника поліції про те, що вжив лише 2 чарки алкоголю. Отже, перебування в стані алкогольного сп`яніння підтверджено останнім особисто.
Доводи апеляційної скарги про те, що на момент складання адміністративного протоколу, апелянт не керував транспортним засобом, оскільки автомобіль стояв на аварійній зупинці є безпідставними та спростовуються безпосередньо зазначеними в апеляційній скарзі поясненнями, а саме: на момент зупинки транспортний засіб рухався у лівій смузі і в ній же залишився, в зв`язку з пошкодженням кріплення правого колеса.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).
Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Однак, в рішенні № 404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування». 
Пунктом 1.10 ПДР, передбачено, що транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Таким чином, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.
В даному випадку, ОСОБА_1 було вчинено неумисне припинення руху транспортного засобу на лівій смузі проїзної частини, в межах якої може рухатись транспортний засіб, де зупинка заборонена ПДР. 
Враховуючи вищевикладене, слід дійти висновку про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до статей 245, 251, 252, 280, 283 цього Кодексу доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
За таких обставин, суддя першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В зв`язку з вищевикладеним, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час вивчення матеріалів справи та дослідження їх в судовому засіданні, оскільки відсутні порушення, на які звертає увагу апелянт.
Згідно ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення, а постанови суду першої інстанції без змін.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 247, 294 КУпАП, 
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана від його імені та в його інтересах адвокатом Волошенко Олександром Вадимовичем, який діє на підставі договору залишити без задоволення.
Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 червня 2021 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя
Київського апеляційного суду                                            В.А. Нежура