УХВАЛА

18 серпня 2021 року 

м. Київ

справа № 520/689/2020

адміністративне провадження № К/9901/28951/21 

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:
суддя-доповідач - Гусак М. Б., судді - Гімон М.М., Дашутін І.В., 
перевіривши касаційну скаргу Відокремленого підрозділу ДПС України - Головного управління ДПС у Харківській області (як правонаступника Головного управління ДПС у Харківській області) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від             22 лютого 2021 року у справі №520/689/2020 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрома" до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

Товариство  з обмеженою відповідальністю  "Агрома" звернулося до суду з позовом про визнання протиправними та скасування рішень про відмову у реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання їх зареєструвати.

Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 31 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від              22 лютого 2021 року, позов задовольнив.
3 серпня 2021 року Відокремлений підрозділ ДПС України - Головне управління ДПС у Харківській області подав до Верховного Суду касаційну скаргу на вищезазначені судові рішення.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, далі - КАС України ).

Частиною першою статті 13 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач не довів правомірність зазначеного рішення; останнє є необґрунтованим, оскільки, зупиняючи реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган запропонував позивачу надати пояснення та/або копії документів, достатні для реєстрації податкових накладних. При цьому у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, не вказано конкретної пропозиції щодо переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних. На виконання вимоги контролюючого органу надати копії документів, достатніх для реєстрації податкових накладних, позивач надав копії документів та пояснення до господарських операцій, які стали передумовою для реєстрації цих податкових накладних. Однак, контролюючий орган відмовив в реєстрації податкових накладних. Суди дійшли висновку, що контролюючий орган повинен був конкретизувати перелік документів, необхідних для виконання покладених на нього функцій, визначити різницю обсягу постачання відповідного товару зазначеного у відповідних податкових накладних, відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, для того, щоб платник податку чітко розумів адресовану йому вимогу. Пред`явлення контролюючим органом до платника податків загальної вимоги про надання документів без їх конкретизації та без посилання на відповідну норму права є неконкретизованою та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, а не будь-яких на власний розсуд.

Застосування судами попередніх інстанцій норм пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України та Порядку зупинення реєстрації податкових накладних, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117, відповідає висновку Верховного Суду щодо застосування цих норм у подібних правовідносинах, зробленого, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16 квітня 2019 року у справі  №826/10649/17, від 28 жовтня 2019 року у справі №640/983/19.

Колегія суддів не знаходить підстав для відступу від висновку Верховного Суду щодо застосування зазначених правових норм.

Керуючись статтями 248, 328, пунктами 6 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИЛА:  

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року у справі №520/689/2020.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

 Судді:	 підпис	М. Б. Гусак	
 	 підпис	М. М. Гімон	
 	 підпис	І. В. Дашутін