ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2021 року 

м. Київ
справа №826/8162/18
адміністративне провадження №К/9901/6353/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,

розглянув у попередньому судовому засіданні адміністративну справу 
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ДОМАС" 
на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2018 (суддя Келеберда В.І.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019 (колегія у складі суддів Безименної Н.В., Аліменка В.О., Кучми А.Ю.)
у справі №826/8162/18 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ДОМАС" 
до Національного банку України,  Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 
третя особа- Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Фідобанк" Коваленко Олександр Володимирович, 
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1.          25.05.2018 Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «Домас» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Національного банку України, та просило суд:
1) визнати протиправною бездіяльність Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Фідобанк» Коваленко О.О.,  яка полягає у:
- незабезпеченні здійснення платежів ТОВ «Фірма «Домас» засобами Національного банку України або шляхом призначення уповноваженої Національним банком України належним чином функціонуючої установи/комерційного банку, який замість ПУАТ «Фідобанк» продовжить обліковувати право власності ТОВ «Фірма «Домас» на 3070000,00 гривень та відображатиме результати транзакцій з належними ТОВ «Фірма «Домас» грошима;
- незабезпеченні належного ведення рахунку ТОВ «Фірма «Домас» у гривні, включаючи своєчасне виконання платіжних доручень про перерахування належних ТОВ «Фірма «Домас» коштів;
2) зобов`язати Національний банку України, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб а також Уповноважену особу фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПУАТ «Фідобанк» Коваленко Олександра Володимировича (відповідно до законодавчого розподілу їх повноважень), вчинити зазначені у цьому пункті дії, зокрема здійснити заходи, необхідні для подальшого належного обліку інформації про право власності ТОВ «Фірма «Домас» на 3070000,00 гривень (запис про які відображений на розрахунковому рахунку № НОМЕР_1 ) на будь-якому поточному банківському рахунку ТОВ «Фірма «Домас», шляхом передання повноважень з обліку належних ТОВ «Фірма «Домас» безготівкових коштів в розмірі 3070000,00 гривень від ПУАТ «Фідобанк» до філії «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк» або шляхом здійснення обліку належних ТОВ «Фірма «Домас» безготівкових коштів у розмірі 3070000,00 гривень Національним банком України.
2.          Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 30.10.2018 відмовлено у задоволенні позовних вимог.
3.          Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма «Домас» задоволено частково; рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.10.2018 скасовано; провадження у справі закрито у зв`язку з належністю справи до господарської юрисдикції. 
4.          До Верховного Суду 05.03.2019 надійшла касаційна скарга позивача на рішення судів першої та апеляційної інстанцій. У касаційній скарзі скаржник просив скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове про задоволення позову. 
5.          Ухвалою Верховного Суду від 07.03.2019 відкрито касаційне провадження. 
6.          ТОВ «Фірма «Домас» та Національний банк України клопотали про розгляд справи за його участі, однак відповідно до ч.1 ст. 343 КАС України попередній розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

7.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23.08.2013 між ПАТ «Фідобанк» та ТОВ «Фірма «Домас» укладено договір банківського рахунку №286433 (а.с.36 т.1) та договір про розрахункове касове обслуговування банківського рахунку суб`єкта господарювання за допомогою системи дистанційного обслуговування №360000286433 (а.с.40 т.1), на підставі яких банк відкрив позивачу поточний рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України та здійснював його розрахункове обслуговування.
8.          Згідно з банківською випискою по рахунку позивача від 20.05.2016 вихідний залишок становив 3077673,47 грн.
9.          18.05.2016 позивач направив до банку платіжне доручення №106 з вимогою про перерахування зі свого рахунку коштів у розмірі 3070000,00 грн, однак, банком не було виконано договірний обов`язок та не проведено операцію за розрахунковим документом.
10.          20.05.2018 Правлінням Національного банку України прийнято рішення № 8 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до категорії неплатоспроможних», на підставі якого виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації банку та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку», за яким розпочато процедуру виведення ПАТ «Фідобанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 20 травня 2016 року до 19 червня 2016 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «Фідобанк» провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації Департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Коваленку О.В. строком на один місяць з 20.05.2016 до 19.06.2016 включно.
11.          Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 06.06.2016 № 959 продовжено строки тимчасової адміністрації у неплатоспроможному ПАТ «Фідобанк» з 20.06.2016 до 19.07.2016 включно.
12.          26.05.2016 позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду з листом №23, в якому просив виконати платіжне доручення №106, на що отримав відмову у виконанні платіжного доручення у формі листа від 22.06.2016 №2-3-4-1/933-ВА-ОГ.
13.          18.07.2016 Правлінням Національного банку України прийнято рішення №142-рш про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Фідобанк», внаслідок чого Фондом гарантуванням вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 19.07.2016 №1265 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Фідобанк» та делегування повноважень ліквідатора банку».
14.          Листом від 13.02.2017 №1-11-1-3-3/348-ЛК-ОГ позивача повідомлено, що за наслідком подання ним заяви №286433/31446099 від 04 серпня 2016 року щодо включення його вимог до реєстру акцептованих вимог кредиторів банку, вимоги ТОВ «Фірма «Домас» включено до Переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Фідобанк», акцептованих уповноваженою особою Фонду на суму 3131602,67 грн., черговість задоволення вимог - 7.
15.          04.12.2017 позивач звернувся до Національного банку України із зверненням-вимогою про припинення блокування належних позивачу 3070000,00 грн., які обліковуються на рахунку, що веде ПАТ «Фідобанк» та забезпечити здійснення платежів ТОВ «Фірма «Домас» засобами Національного банку України або шляхом призначення уповноваженої Національним банком України належним чином функціонуючої установи/комерційного банку та забезпечення належного ведення рахунку позивача у гривні, включаючи своєчасне виконання платіжних доручень про перерахування належних ТОВ «Фірма «Домас» коштів, у відповідь на яку Національний банк України листом від 29.12.2017 №20-0009/87351  повідомив, що ним не здійснюється банківський нагляд за банком, у якому запроваджено тимчасову адміністрацію, здійснюється ліквідація, а тому позивачу необхідно звернутись безпосередньо до Уповноваженої особи Фонду.
16.          31.01.2018 позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та до Уповноваженої особи Фонду із зверненням-вимогою, в якій вимагав припинити блокування належних позивачу коштів та здійснити заходи, необхідні для належного ведення (обліку) розрахункового рахунку ТОВ «Фірма «Домас», шляхом передання функцій з обліковування інформації про право власності позивача на 3070000,00 грн. до філії «КІБ» ПАТ «Креді Агріколь Банк» або Національного банку України, у відповідь на яку, листом від 28.02.2018 №43-4566/18 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив позивача, що його визнано кредитором ПАТ «Фідобанк» і його вимоги включено до 7-ї черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів.
17.          Вважаючи таку бездіяльність відповідачів щодо незабезпечення здійснення платежів та належного ведення рахунку позивача протиправними, ТОВ «Фірма «Домас» звернулося до суду з позовом.

III. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

18.          Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, дійшов висновку щодо необґрунтованості доводів позивача про те, що Національний банк повинен передати повноваження з обліку безготівкових коштів від неплатоспроможного банку до іншої установи чи обліковувати їх самотужки, оскільки механізму вчинення таких дій, не передбачено жодним нормативно-правовим актом України, крім того, оскільки позивач є кредитором банку за договором банківського рахунку, а вимоги позивача про виконання платіжних доручень, перерахування коштів, які знаходяться на його рахунку в цьому банку, є майновими вимогами кредитора, які в силу положень п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у зв`язку з введенням тимчасової адміністрації не могли бути виконаними, вимоги про зобов`язання Фонду здійснити перерахування грошових коштів є безпідставними.
19.          Суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції, зазначив, що спір, який є предметом судового розгляду у цій справі, виник між сторонами на стадії ліквідації ПАТ «Фідобанк» з приводу порушення майнових прав ТОВ «Фірма «Домас» на володіння безготівковими грошовими коштами в сумі 3070000,00 грн, які є його власністю та розміщені на рахунку позивача, відкритому в ПАТ «Фідобанк» і неправомірності визначення позивача кредитором банку, а отже, такий спір не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства і за суб`єктним складом та сутністю спору належить до юрисдикції господарських судів, оскільки позивач намагається захистити своє цивільне право у відповідності до норм ЦК України.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

20.          У касаційній скарзі позивач наголошує, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій є передчасними, зробленими без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.
21.          На думку позивача, рішення судів попередніх інстанцій є незаконними та необґрунтованими. Позивач має право власності на грошові кошти в сумі 3070000 грн, що обліковуються на його рахунку в ПАТ «Фідобанк», тобто ці кошти є об`єктом цивільних прав, а тому ТОВ «Фірма «Домас» неправомірно віднесено до категорії кредиторів банку, які обмежені лише правом вимоги, оскільки ПАТ «Фідобанк» не міг розпоряджатися коштами позивача, права на які обліковуються на його поточному рахунку, оскільки вони не були передані банку в рамках концепції зберігання чи схову, а нездійснення ПАТ «Фідобанк» платежів за розрахунковими документами позивача свідчить про не дотримання Національним банком України власного обов`язку щодо забезпечення здійснення платежів.
22. При цьому позивач заперечує проти закриття провадження у справі, покликаючись на те, що між сторонами відсутній спір про право власності на вищезазначені кошти і позивач не просить захистити речове право.
23.          26.03.2019 Національний банк України подав відзив, в якому просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі, а рішення суду першої інстанції залишити в силі. Зазначає, що на підставі заяви позивача його вимоги було включено до переліку (реєстру) вимог кредиторів ПАТ «Фідобанк», акцептованих Уповноваженою особою на суму 3131602,67 грн, віднесених до 7 черги задоволення вимог і задоволення вимог ТОВ «Фірма «Домас» можливо виключно у межах процедури ліквідації банку, визначеної ст.ст.49-52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в той же час, органи державної влади і Національний банк України не мають права втручатись у діяльність Фонду щодо реалізації законодавчо закріплених за ним функцій і повноважень, та Національний банк України не здійснює банківський нагляд за банком, віднесеним до категорії неплатоспроможних.
24. 28.03.2019 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб подав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні скарги, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін, зазначаючи, що суд вірно дійшов висновку про наявність майнових правовідносин між сторонами.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

25.          Суд дослідив доводи касаційної скарги, перевірив правильність застосування норм матеріального та процесуального права та дійшов таких висновків.
26.          Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
27.          Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.
28.          Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.
29.          Вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб`єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.
30.          Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Разом з тим, приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.
31.          Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до частини другої статті 55 Конституції України та статті 5 КАС України в порядку адміністративного судочинства.
32.          Відповідно до статті 2 Закону № 679-XIV НБУ є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.
33.          Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також відносини між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків встановлюються Законом № 4452-VI.
34.          Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 у справі №819/353/16 висловила правовий висновок згідно з яким Фонд відповідно до статті 3 Закону № 4452-VI є не органом державної влади, а установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб і виведення неплатоспроможних банків з ринку. Аналіз функцій Фонду, викладених у статтях 4, 26, 27, 37, 38 вказаного Закону, свідчить, що Фонд бере участь у правовідносинах у різних статусах: з одного боку, він ухвалює обов`язкові для банків та інших осіб рішення, а з іншого, - здійснює повноваження органів управління банку, який виводиться з ринку, тобто представляє банк у приватноправових відносинах з третіми особами.
35.          У справі, яка розглядається, суди встановили, що у зв`язку з неможливістю розпоряджатися своїми коштами, що розміщені на рахунку у ПАТ "Фідобанк" (що є складовою права власності) позивач має майнову вимогу до банку здійснити операцію із належними йому коштами, що випливає із його права розпоряджатися своїм майном (у даному випадку щодо переказу коштів), яке на виконання вимог Закону №4452-VI було обмежене у зв`язку із введенням у ПАТ "Фідобанк" тимчасової адміністрації, пізніше відкликанням банківської ліцензії та запровадженням  процедури ліквідації.
36.          Так, відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону №4452-VI протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.
У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.
37.          Черговість та порядок задоволення вимог до банку визначено статтею 52 Закону №4452-VI, відповідно до якої кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів у такій черговості:
1)          зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян; 
2)          грошові вимоги щодо заробітної плати, що виникли із зобов`язань банку перед працівниками до прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; 
3)          вимоги Фонду, що виникли у випадках, визначених цим Законом, у тому числі покриття витрат Фонду, передбачених пунктом 7 частини другої статті 20 цього Закону, витрат, пов`язаних із консолідованим продажем активів Фондом; 
4)          вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом;
5)          вимоги Національного банку України, що виникли в результаті зниження вартості застави, наданої для забезпечення кредитів рефінансування; 
6)          вимоги фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, платежі яких або платежі на ім`я яких заблоковано; 
7)          вимоги інших вкладників, які не є пов`язаними особами банку, юридичних осіб - клієнтів банку, які не є пов`язаними особами банку; 
8)          інші вимоги, крім вимог за субординованим боргом; 
9)          вимоги кредиторів банку (фізичних осіб, у тому числі фізичних осіб - підприємців, а також юридичних осіб), які є пов`язаними особами банку; 
10)          вимоги за субординованим боргом.
38.          Повноваження уповноваженої особи Фонду щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів та внесення змін до цього реєстру визначені частиною першою статті 48 Закону №4452-VI.
39.          Відповідно до частини першої статті 52 Закону кошти, одержані в результаті ліквідації та продажу майна (активів) банку, спрямовуються Фондом на задоволення вимог кредиторів.
40.          Таким чином, основні функції Фонду мають як владний характер, зокрема щодо врегулювання правовідносин у сфері банківської діяльності, так і не містять владної складової, а спрямовані на здійснення процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом тимчасової адміністрації та ліквідації.
41.          Зазначене дає підстави стверджувати, що оскільки лише Фонду за законом доручено забезпечувати відновлення платоспроможності банку або підготовку його до ліквідації, а спір  заявлений позивачем обумовлений майновою вимогою до банку, який знаходиться в процедурі виведення з ринку як неплатоспроможний, здійснити операцію із належними йому коштами, що випливає із його права розпоряджатися своїм майном, а Фонд та його Уповноважена особа в даному випадку представляють банк у приватноправових відносинах з третіми особами, а також незгодою позивача із визнанням його кредитором ПАТ "Фідобанк" та включенням його вимоги щодо коштів, які обліковуються на рахунку у ПАТ "Фідобанк, до 7-ї черги Реєстру акцептованих вимог кредиторів, тобто такий спір пов`язаний із діями Уповноваженої особи Фонду як органу управління банком та рішенням виконавчої дирекції Фонду, прийнятим в процесі здійснення процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку, цей спір не є публічно-правовим та не може розглядатися в порядку адміністративного судочинства.
42.          Аналогічного висновку за схожих обставин справи дійшов Верховний Суд у постанові від 28.04.2021 у справі № 826/8161/18, і Суд не вбачає підстав для відступу від нього. 
43.          Беручи до уваги наведене та враховуючи суть спірних правовідносин, правовий статус учасників справи, Суд дійшов висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому рішення суду апеляційної інстанції є правомірним та не підлягає скасуванню, оскільки правовідносини у цій справі з огляду на суб`єктний склад мають вирішуватися в порядку господарського судочинства.
44.          Отже, правильним є висновок суду апеляційної інстанції про закриття провадження у справі.
45.          Колегія суддів погоджується з позицією суду апеляційної інстанції та не вбачає підстав для скасування рішення. 
46.          За правилами частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
47.          За вказаних обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. 243, 341, 345, 349, 350, 356, 359  КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "ДОМАС" залишити без задоволення.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2019 року у справі №826/8162/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб