КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

 

Єдиний унікальний номер справи № 360/568/15                                               Головуючий у суді першої інстанції - Міланіч А.М.
Номер провадження № 22-ц/824/8106/2021                                            Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
 
ПОСТАНОВА
   ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 вересня 2021 року                                                                   м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Яворського М.А.,
суддів:                      Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,
за участю секретаря  - Владімірової О.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 19 березня 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича щодо відкриття виконавчого провадження, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Родовід Банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест-Кредо», -
ВСТАНОВИВ:
У січні 2021 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. щодо відкриття виконавчого провадження та просив суд визнати незаконною та скасувати постанову про відкриття приватним виконавцем Трофименко М.М. виконавчого провадження від 28 лютого 2020 року №61421827 при примусовому виконанні виконавчого листа №360/568/15-ц/456/15, виданого 03 грудня 2015 року Бородянським районним судом Київської області.
Скаржник мотивував подану скаргу тим, що між ПАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №77.2/CЖ-089.08.3 від 26 березня 2008 року. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором ОСОБА_1 укладено договір поруки №77.2/CЖ-089.08.3 від 26 березня 2008 року. 
ОСОБА_1 вказував, що у зв`язку із невиконанням ОСОБА_2 своїх зобов`язань, 08 червня 2015 року  рішенням Бородянського районного суду Київської області у рахунок погашення заборгованості перед АТ «Родовід Банк» , яка станом на 29 січня 2015 року становить 239 780, 54 доларів США та 90 859 761,88 грн, звернено стягнення на належні ОСОБА_1 домоволодіння та земельну ділянку, що розташовані по АДРЕСА_1 . На виконання вказаного рішення суду  03 грудня 2015 року Бородянським районним судом Київської області було видано виконавчий лист.
Скаржник вказував, що 25 листопада 2020 року він отримав повідомлення від приватного виконавця Трофименка М.М. про винесення останнім постанови від 28 лютого 2020 року про відкриття виконавчого провадження №61421827 з примусового виконання вказаного виконавчого листа.
ОСОБА_1 вважає, що зазначена постанова приватним виконавцем винесена неправомірно, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання на час винесення цієї постанови сплив, а тому позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 19 березня 2021 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вказує, що на момент винесення рішення про звернення стягнення на його майно та видачу виконавчого листа діяла редакція Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІV від 21 квітня 1999 року й відповідно до статті 22 виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили. Отже, строк пред`явлення виконавчого листа у справі про звернення стягнення на належне йому майно минув 17 листопада 2016 року (дата набрання рішенням законної сили - 17 листопада 2015 року).
Так, приватним виконавцем Трофименко М.М. 28 лютого 2020 року відкрито виконавче провадження №61421827 із порушенням вказаних вимог, з посиланням на трирічний строк пред`явлення такого документу до виконання. Проте, виконавчий лист видано 03 грудня 2015 року та строк його пред`явлення до примусового виконання закінчився із збігом трьох років з дати його видання, а саме 17 листопада 2018 року. У зв`язку із вказаним, ОСОБА_1 вважає, що такий виконавчий лист не підлягає виконанню, оскільки відсутні правові підстави для його прийняття.
Апелянт вважає, що рішенням Апеляційного суду міста Києва у справі №756/6828/14 від 15 жовтня 2014 року договір поруки №77.2/CЖ-089.08.3 від 26 березня 2008 року припинений в силу статті 559 ЦПК України, таким чином судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення невірно оцінені надані сторонами докази.
Крім того, ОСОБА_1 вказує, що його ідентифікаційний номер різниться із номером, що вказаний у виконавчому листі, таким чином вказаний виконавчий документ стосується звернення стягнення з іншої фізичної особи.
Апелянт зазначає, що приватним виконавцем не надано, а судом не досліджено доказів про наявність постанови про повернення виконавчого документа стягувачу Головним державним виконавцем Департаменту ДВС Назаренко О.Ю. на підставі якої було зроблено запис на виконавчому листі, а тому висновок суду про переривання строку пред`явлення цього виконавчого листа і що він мав бути пред`явлений до виконання до 05 лютого 2023 року є необґрунтованим та непідтвердженим належними доказами.
Враховуючи викладене в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив її задовольнити та скасувати ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 19 березня 2021 року, задовольнивши вимоги скарги у повному обсязі. 
Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, суд першої інстанції, залишаючи без задоволення скаргу ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження, мотивував своє рішення тим, що як вбачається із відміток на самому виконавчому листі від 03 грудня 2015 року, даний виконавчий лист був повернутий стягувачу відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби 05 лютого 2020 року на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок чого строк пред`явлення цього виконавчого листа до виконання було перервано і він мав бути поданий до виконання до 05 лютого 2023 року. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що приватним виконавцем оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження винесено відповідно до вимог діючого законодавства, підстав для її скасування не вбачається, а тому в задоволенні скарги необхідно відмовити.
Апеляційний суд погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції відповідає з огляду на наступне.
Так, з матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Бородянського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року було задоволено позовну заява ПАТ «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. 
У рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «Родовід Банк» за кредитним договором № 77.2/CЖ-089.08.3, що укладений 26 березня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 , яка станом на 29 січня 2015 року становить 239 780, 54 доларів США та 90 859 761, 88 гривень, що складається з: - суми простроченої заборгованості за кредитом - 190 000,00 доларів США; - суми простроченої заборгованості за процентами по кредиту 49 780,00 доларів США; - пені за несвоєчасне погашення заборгованості по кредиту та процентам - 90 395 719,08 грн.; - суми трьох відсотків річних від суми простроченої заборгованості по кредиту та процентами - 464 042,80 грн.
Звернено стягнення на належне ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на праві власності нерухоме майно: - домоволодіння, житловою площею 95,40 кв. м., загальною площею 287,70 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (двадцять три літ. «Б»); - земельну ділянку площею 0,127 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ), на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» суму сплаченого судового збору в розмірі 3 654 гривень (а.с.71-73).
В подальшому, 03 грудня 2015 року Бородянським районним судом Київської області було видано виконавчий лист №360/568/15-ц/456/15 на виконання вказаного вище рішення, відповідно до якого вказано, що рішення набрало законної сили 17 листопада 2015 року, а строк пред`явлення до виконання становить до 17 листопада 2016 року (а.с.12).
В матеріалах справи також міститься заява ПАТ «Родовід Банк» про відкриття виконавчого провадження від 14 лютого 2020 року №15-11-б.б/532, яка адресована приватному виконавцю Трофименку М.М. (а.с.43-45).
Відповідно до вказаної заяви банк зазначає, що 03 грудня 2015 року Бородянським районним судом Київської області було видано виконавчий лист №360/568/15-ц/456/15, який пред`являвся до виконання та був повернутий стягувачу постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської О.М. від 05 лютого 2020 року. 
Також вказано, що оскільки строк пред`явлення виконавчого документу до виконання переривався, то банк просить відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №360/568/15-ц/456/15, виданого 03 грудня 2015 року Бородянським районним судом Київської області.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка М.М. про відкриття виконавчого провадження від 28 лютого 2020 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №360/568/15-ц/456/15, виданого 03 грудня 2015 року Бородянським районним судом Київської області (а.с.49-51).
Відповідно до супровідного листа №1974, приватний виконавець Трофименко М.М. направив копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 28 лютого 2020 року - 28 лютого 2020 року (а.с.48).
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Розділ VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень» передбачає можливість звернення сторін виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.
Відповідно до положень статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню є Закон України «Про виконавче провадження».
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до положень статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.
Крім того, відповідно до ч.5 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» в редакції від 02 червня 2016 року, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Щодо доводів апелянта про те, що стягувачем було пропущено строк пред`явлення виконавчого листа до виконання й що судом першої інстанції не було досліджено питання чи пред`являвся виконавчий лист №360/568/15-ц/456/15, виданий 03 грудня 2015 року Бородянським районним судом Київської області, до виконання раніше, ніж в лютому 2020 року, то слід зазначити наступне.
Із матеріалів справи вбачається, що рішення Бородянського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року у справі №360/568/15  набрало чинності  17 листопада 2015 року.  Виконавчий лист  Бородянським районним судом виданий 03 грудня 2015 року  та мав строк пред`явлення до 17 листопада 2016 року. 
Однак, враховуючи положення ч.5 розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження»  строк пред`явлення вказаного виконавчого документа був продовжений до 17 листопада 2018 року. 
Із доданого апелянтом  витягу із АСВП від 19 квітня 2021 року вбачається, що зазначений виконавчий лист був пред`явлений ПАТ «Родовід Банк» до виконання  у Відділ примусового виконання рішень Департаменту  ДВС Міністерства юстиції України і 21 вересня 2017 року  було відкрито виконавче провадження № 54752250, виконавчі дії по якому проводилися  до  05 лютого 2020 року ( а.с. 46, 47, 92 ).   
Так, як вірно вказав суд першої інстанції, на виконавчому листі №360/568/15-ц/456/15, який було видано 03 грудня 2015 року Бородянським районним судом Київської області, в графі відміток державного виконавця про виконання рішення/вироку/ або про повернення виконавчого листа стягувачу із зазначенням причин повернення, міститься відмітка за підписом головного державного виконавця Торбинської О.М., що 05 лютого 2020 року виконавчий лист було повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у зв`язку із тим, що стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
Слід також наголосити, що частиною 5 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.
Крім того, з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що 06 вересня 2019 року Бородянським районним судом Київської області у справі №360/568/15-ц було постановлено ухвалу, якою було задоволено скаргу ПАТ «Родовід Банк» на бездіяльність державного виконавця. Було визнано бездіяльність головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Торбинської Оксани Миколаївни при здійсненні виконавчого провадження №54752250 неправомірною, та зобов`язано її вжити невідкладних заходів щодо закінчення виконавчої дії з проведення оцінки домоволодіння, житловою площею 95,40 кв.м., загальною площею 287,70 кв.м по АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,127 га кадастровий номер 3221055500:02:038:001 за цією ж адресою та передачі вказаного майна на реалізацію.
Відповідно до вказаної ухвали було встановлено, що 21 вересня 2017 року було відкрито виконавче провадження №54752250 з примусового виконання виконавчого листа №360/568/15-ц/456/15, виданого 03 грудня 2015 року Бородянським районним судом про звернення стягнення на нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_1 , а саме домоволодіння та земельну ділянку по АДРЕСА_1 .
Вказана ухвала Бородянського районного суду Київської області від 06 вересня 2019 року в апеляційному порядку оскаржена не була.
Таким чином, доводи апелянта щодо того, що стягувач ПАТ «Родовід Банк» не пред`являв виконавчого листа до виконання раніше, ніж в лютому 2020 року, спростовуються вказаними відомостями.
Оскільки на виконавчому листі №360/568/15-ц/456/15, виданому 03 грудня 2015 року Бородянським районним судом Київської області міститься відмітка про повернення виконавчого листа стягувачу, то строк пред`явлення цього виконавчого листа до виконання переривався, що свідчить про встановлення нового строку з дня повернення листа. 
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що виконавчий лист №360/568/15-ц/456/15, виданий 03 грудня 2015 року Бородянським районним судом Київської області міг бути пред`явлений до виконання в строк до 05 лютого 2023 року.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ідентифікаційний номер ОСОБА_1 , який зазначено в заочному рішенні Бородянського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року різниться із ідентифікаційним номером ОСОБА_1 , зазначеним у виконавчому листі №360/568/15-ц/456/15, виданому 03 грудня 2015 року Бородянським районним судом Київської області, то апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, відповідно до резолютивної частини заочного рішення Бородянського районного суду Київської області від 08 червня 2015 року судом було зазначено: «Звернути стягнення на належне ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на праві власності нерухоме майно…». В той час, як у виконавчому листі №360/568/15-ц/456/15, виданому 03 грудня 2015 року Бородянським районним судом Київської області, в графі «боржник» вказана наступну інформація: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Паспорт НОМЕР_2 , виданий 02 серпня 2002 року Оболонським РУ ГУ МВС України в місті Києві. Ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .
Вказаний ідентифікаційний номер ОСОБА_1 НОМЕР_3 зазначений також і в договору поруки №77.2/СЖ-089.08.3 від 26 березня 2008 року, за яким й здійснюється стягнення на майно, а також в постанові приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження.
Таким чином, вказаній доводи апеляційної скарги про те, що звернення стягнення стосується іншої фізичної особи з ідентифікаційним номером 2125314296, апеляційним судом оцінюються критично та вказане розцінюється як описка.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції й по факту зводяться до незгоди із постановленою ухвалою, якою було відмовлено у задоволенні поданої скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційний суд доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції відповідає обставинам справи, постановлена з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 19 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст постанови викладено 01 вересня 2021 року. 
 
Головуючий суддя :                                                          М.А.Яворський  
          Судді:                                                                                Т.Ц.Кашперська                                                                                                           В.О.Фінагеєв