ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2021 року 
м. Київ
Справа №  922/1521/18 (922/4800/15) 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ткаченко Н. Г. - головуючого, Банаська О. О., Білоуса В. В.,

розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Златобанк" 
на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2021
у справі № 922/1521/18(922/4800/15)
за позовом: Публічного акціонерного товариства "Златобанк"
до відповідачів:1.Товариства з обмеженою відповідальністю "Каравай";                          2.Товариства з обмеженою відповідальністю "СІСТЕМ БІЛДІНГ МЕНЕДЖМЕНТ";               3.Товариства з додатковою відповідальністю "Салтівський Хлібзавод";                                 4. ОСОБА_1 
за участю Прокуратури Харківської області 
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача: 1. Національного банку України; 2. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідачів:1.Приватного акціонерного товариства "Хлібзавод "Салтівський"; 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "ФАЙНАФІРМА";                            3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Десаж Істейт"
про звернення стягнення на предмет іпотеки
в межах справи № 922/1521/18
про банкрутство Публічного акціонерного товариства "Каравай",-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.06.2018 відкрито провадження у справі №922/1521/18 про банкрутство ПАТ "Каравай".

Постановою Господарського суду Харківської області від 03.07.2018 у справі №922/1521/18 ПАТ "Каравай" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.03.2020 у справі №922/1521/18(922/4800/15), яка розглядалась у межах справи про банкрутство  ПАТ "Каравай", відмовлено в задоволенні заяви ПАТ "Златобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію          ПАТ "Златобанк" до боржника про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, 17.03.2021 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію                ПАТ "Златобанк" звернулась до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.04.2021 апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.03.2020 у справі № 922/1521/18(922/4800/15) залишено без руху та надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.03.2020 у справі № 922/1521/18(922/4800/15) повернуто скаржнику.

Зазначена ухвала апеляційного суду мотивована не усуненням позивачем недоліків поданої ним апеляційної скарги, що була залишена без руху відповідно до ухвали Східного апеляційного господарського суду від 07.04.2021 у даній справі, а саме неподання доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги у встановленому законом розмірі. 

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію                ПАТ "Златобанк" звернулась до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 287 ГПК України та ч. 2 ст. 287 ГПК України, у якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 у справі                                                       № 922/1521/18(922/4800/15) та направити справу для продовження розгляду до Східного апеляційного господарського суду.

В обґрунтування касаційної скарги Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк"  посилається на те, що апеляційний суд безпідставно залишив без руху, а згодом повернув апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" з підстав несплати останньою судового збору за подання апеляційного скарги, не врахувавши, що судовий збір у цьому випадку не підлягав сплаті.

Так, заявник касаційної скарги наголошує, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб станом на час подання позову (25.08.2015) у справі №922/1521/18(922/4800/15) відносилась до пільгових категорій та була звільнена від сплати судового збору, у зв`язку з чим судовий збір за подання позовної заяви нею не сплачувався, а відтак не підлягає сплаті судовий збір і за подання апеляційної скарги на судове рішення у справі №922/1521/18(922/4800/15).

Крім того, заявник касаційної скарги зазначаючи про необґрунтованість висновків Східного апеляційного господарського суду посилається на правовий висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладений у постанові від 20.06.2018 у справі № 914/1748/17.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі №922/1521/18(922/4800/15) визначено склад колегії суддів: Ткаченко Н. Г. - головуючий (доповідач), Жуков С. В., Білоус В. В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 11.06.2021.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.06.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "Златобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" на ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 у справі №922/1521/18(922/4800/15) в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

У зв`язку з відпусткою судді Жукова С. В. автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справі №922/1521/18(922/4800/15) визначено склад колегії суддів: Ткаченко Н. Г. - головуючий (доповідач), Банасько О. О.,      Білоус В. В., що підтверджується витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) між суддями від 22.07.2021.

Згідно з ч. 5 ст. 301 ГПК України перегляд ухвал суду першої та апеляційної інстанції (крім ухвал, якими закінчено розгляд справи) здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відзиві ТДВ "Салтівський Хлібзавод" просить касаційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та доводи відзиву на касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, в серпні 2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" звернулась до Господарського суду Харківської області в межах справи №922/1521/18 про банкрутство ПАТ "Каравай" з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави. 

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 17.03.2020 у справі №922/1521/18(922/4800/15) відмовлено в задоволенні заяви ПАТ "Златобанк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" до боржника про звернення стягнення на предмет іпотеки та застави.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, в березні 2021 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію              АТ "Златобанк" звернулась до Східного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просила скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.03.2020 у справі №922/1521/18(922/4800/15) та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.04.2021 апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.03.2020 у справі № 922/1521/18(922/4800/15) залишено без руху, у зв`язку з відсутністю доказів сплати судового збору, направлення копій апеляційної скарги учасникам справи про банкрутство, а також у зв`язку із тим, що апеляційна скарга подана після закінчення строку на апеляційне оскарження без належного обґрунтування пропуску строку; зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" впродовж 10 днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху усунути недоліки, встановлені при поданні апеляційної скарги.

Апеляційним судом в ухвалі було зазначено, що позов про звернення стягнення на майно має вартісну оцінку та носить майновий характер, відтак із врахуванням ціни позову за подання апеляційної скарги скаржник мав сплатити судовий збір у розмірі 109 620,00 грн.

У встановлений в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 07.04.2021 строк, від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" до суду апеляційної інстанції надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої було додано, зокрема платіжне доручення про сплату судового збору лише у сумі 2 270,00 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 апеляційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.03.2020 у справі № 922/1521/18(922/4800/15) повернуто скаржнику у зв`язку із не усуненням уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" в повному обсязі недоліків апеляційної скарги, що були зазначені в ухвалі Східного апеляційного господарського суду від 07.04.2021, а саме не сплатою судового збору у встановленому законом розмірі.

Постановляючи ухвалу про повернення скаржнику апеляційної скарги, Східний апеляційний господарський суд виходив з того, що на час звернення з позовною заявою уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку була звільнена від сплати судового збору. Однак, на час звернення з апеляційною скаргою апелянт не належав до кола осіб, які відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнені від сплати судового збору, у зв`язку з чим апеляційний суд зазначив, що Закон України "Про судовий збір" має застосовуватися в редакції, яка діяла на момент вчинення певної процесуальної дії.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно із ч. 2 ст. 123 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Так, відповідно до пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що справляється з апеляційних скарг на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяв про перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на час подання позовної заяви) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Враховуючи, що ціна позову у даній справі становила 14 3683 502,06 грн, за подання позову підлягав сплаті судовий збір у розмірі 73 080,00 грн, відтак суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку, що за подання апеляційної скарги позивачу слід було сплатити судовий збір у розмірі 109 620,00 грн.

Разом з тим заявник касаційної скарги зазначає, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб станом на час подання позову (25.08.2015) у справі №922/1521/18(922/4800/15) відносилась до пільгових категорій та була звільнена від сплати судового збору, у зв`язку з чим судовий збір за подання позовної заяви нею не сплачувався, а відтак не підлягає сплаті судовий збір і за подання апеляційної скарги на судове рішення у справі №922/1521/18(922/4800/15).

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній до 01.09.2015) від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Проте, Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII (набув чинності 01.09.2015) ст. 5 Закону України "Про судовий збір" викладено у новій редакції, яка не передбачає звільнення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від сплати судового збору.

Станом на день подання апеляційної скарги у справі № 922/1521/18(922/4800/15)  уповноважена особа Фонду не була звільнена від сплати судового збору у справах, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з висновками апеляційного суду щодо обов`язку в уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.03.2020 у справі №922/1521/18(922/4800/15).

Водночас безпідставними є посилання заявника апеляційної скарги на правовий висновок об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №914/1748/17 з огляду на відмінність фактичних обставин вказаної справи та справи №922/1521/18(922/4800/15).

Так, правовий висновок Верховного Суду у справі № 914/1748/17 стосується випадку подання апеляційної скарги особою, яка як станом на час подання позовної заяви, так і станом на час подання апеляційної та касаційної скарг є звільненою від сплати судового збору відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", у якому передбачено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Натомість у даній справі №922/1521/18(922/4800/15) уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на час звернення з позовною заявою у справах, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку була звільнена від сплати судового збору, однак, на час звернення з апеляційною скаргою така особа не відноситься до кола осіб, які відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнені від сплати судового збору у справах, пов`язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції керується висновками, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до ст. 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі.

Вказані вимоги були дотримані судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали.

Враховуючи викладене, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду дійшов висновку, що апеляційним господарським судом прийнято ухвалу про повернення апеляційної скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 17.03.2020 у справі №922/1521/18(922/4800/15) з дотриманням норм процесуального права, а доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції, які викладені в оскаржуваній ухвалі.

Разом із тим, повернення апеляційної скарги не позбавляє скаржника можливості повторно звернутись із апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ГПК України.

Оскільки суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає і підстав для скасування оскаржуваного судового рішення не вбачається, судові витрати відповідно д ост. 129 ГПК України покладаються на заявника касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 300, 301, 304, 308, 314, 315, 316, 317 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Златобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Акціонерного товариства "Златобанк" - залишити без задоволення.

Ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 29.04.2021 у справі №922/1521/18(922/4800/15) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя                                                                      Ткаченко Н. Г. 

Судді                                                                                          Банасько О. О.

Білоус В. В.