ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

31 травня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/827/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
         суддів:                          Божко Л.А., Лукманової О.М.,        
     розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області
          на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 року (головуючий суддя – Татаринов Д.В.)
          у справі №280/827/20 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач,  ОСОБА_1 , звернувся 06.02.2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:
-  зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з урахуванням умов оплати праці, які існували на день звільнення у зв`язку з виходом на пенсію за вислугу років та виплатити пенсію в розмірі 90 % від заробітної плати, без обмеження максимального розміру пенсії на підставі документів, наявних у моїй справі, з врахуванням підвищення посадових окладів та доплат за класний чин, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30,08.2017 року №657 на підставі фактично нарахованої заробітної плати працюючим працівникам органів прокуратури на відповідних посадах, виходячи з розміру місячного заробітку заступника прокурора Запорізької області.
- зобов`язати відповідача провести позивачу перерахунок пенсії з урахуванням умов оплати праці, які існували на день звільнення у зв`язку з виходом на пенсію за вислугу років та виплатити пенсію в розмірі 90 % від заробітної плати, без обмеження максимального розміру пенсії на підставі документів, наявних у моїй справі, з врахуванням підвищення посадових окладів та доплат за класний чин, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 на підставі фактично нарахованої заробітної плати працюючим працівникам органів прокуратури на відповідних посадах, виходячи з розміру місячного заробітку заступника прокурора Запорізької області за минулий час за останні 12 місяців.          В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи. Вказує, що станом на момент призначення пенсії позивача законодавством було встановлено право осіб, яким призначена пенсія згідно Закону України «Про прокуратуру», на її перерахунок у разі підвищення заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників.
          Рішенням рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 року позов задоволено частково:
- зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на підставі довідки Прокуратури Запорізької області №18-87 вих.19 від 21 червня 2019 року, з урахуванням раніше проведених виплат.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.          Рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог обґрунтовано тим, що Рішенням КСУ №7-р(II)/2019 від 13.12.2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону №1697-VII, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Отже, Закон №1697-VII з 13.12.2019 не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України. Підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Постановою №657, яка набрала законної сили 06.09.2017, було підвищено посадові оклади та надбавки за класний чин прокурорсько-слідчим працівникам, тому вказана постанова, є підставою для проведення перерахунку пенсії за вислугу років позивача. У зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників органів прокуратури на підставі Постанови №657 та ухваленням Конституційним Судом України рішення №7-р(ІІ)/2019, позивач набув право на перерахунок пенсії, починаючи з 13.12.2019. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених вимог, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
          В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що частина 20 статті 86 №1697-VII в редакції, що застосовується з 13.12.2019 на підставі рішення Конституційного Суду України №7-р(II)/2019 від 13.12.2019, визначає лише умови проведення перерахунку пенсії, та саме підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Проте, вказана норма не встановлює механізм проведення такого перерахунку. Звертає увагу, що право на перерахунок пенсії у позивача виникло з 13.12.2019, однак позивачем не було надано до заяви жодного документу про розмір заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах та установах прокуратури станом на 2019 рік. Крім того, зазначає, оскільки позивач звернувся до Управління із заявою довільної форми, то відповідь йому надана у формі листа. Таким чином, позивачем не було подано до Управління заяви встановленого зразка про перерахунок пенсії, а відповідачем рішення про відмову позивачу у проведенні перерахунку пенсії не приймалось. 
В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому серед іншого вказує, що апеляційне провадження підлягає закриттю судом апеляційної інстанції. Оскільки апеляційну скаргу подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати. 
З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
          Згідно з ч. 3 ст. 55 КАС України юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
          За приписами частини 4 статті 55 КАС України Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.
Отже, процесуальний кодекс розмежовує такі юридичні категорії, як «представництво» і «самопредставництво».
Зокрема, Верховний Суд (справа №260/988/18) пояснив «представництво» і «самопредставництво» наступним чином: 
- представництво  юридичної особи  виражається через доручення та видачу довіреності на вчинення дій, 
- для  самопредставництва  необхідні лише внутрішні документи  юридичної особи (положення, трудовий договір тощо).
Отже, підставами самопредставництва юридичної особи, суб`єкта владних повноважень є статут, положення, трудовий договір (контракт).
Апеляційна скарга у цій справі підписана заступником начальника управління – начальником відділу представництва інтересів юридичного управління Пасічник О.М.
До апеляційної скарги додано довіреність від 11.06.2020 №10302/07 строком дії протягом 3 років, виданою начальником головного управління С.Жмурко на представництво інтересів Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області заступником начальника управління – начальником відділу представництва інтересів юридичного управління Пасічник О.М. 
Також додано витяг з наказу від 27.06.21019 №202 «Про затвердження Положень про структуру підрозділів Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області» та Витяг із положення про юридичне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відповідно до п.1.5 Розділу І Загальні положення начальник юридичного управління\Є, заступники начальника управління-начальники відділів, заступники начальників відділів та головні спеціалісти – юрисконсульти юридичного управління представляють інтереси Головного управління в місцевих та апеляційних судах, Верховному Суді з усіма правами та обов`язками позивача, відповідача, третіх осіб, потерпілого, цивільного позивача, представника юридичної особи щодо якої здійснюється кримінальне провадження.
Крім цього, до апеляційної скарги додана копія посвідчення №1081 згідно з яким Пасічник Олена Миколаївна займає посаду заступника начальника управління – начальника відділу представництва інтересів в судах та інших органах №1 юридичного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Отже, до апеляційної скарги надано документи, які підтверджують, що Пасічник О.М. може здійснювати самопредставництво суб`єкта владних повноважень відповідно до частини 4 статті 55 КАС України.           Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.
Судом першої інстанції встановлено, 19 грудня 2019 року позивач звернувся до Комунарського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області з заявою про проведення перерахунку пенсії. 
До заяви позивачем додано оригінал довідки прокуратури Запорізької області від 21 червня 2019 року № 18-87 вих.19.
В заяві позивач просив відповідача провести перерахунок пенсії з урахуванням умов оплати праці, які існували на день звільнення у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років та виплатити пенсію в розмірі 90 % від заробітної плані, без обмеження максимального розміру пенсії на підставі документів, наявних у моїй справі, з врахуванням підвищення посадових окладів та доплат за класний чин. відповідно до постанови Кабінет у Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 на підставі фактично нарахованої заробітної плати працюючим працівникам органів прокуратури на відповідних посадах, виходячи з розміру місячного заробітку заступника прокурора області.
За результатами розгляду заяви, Комунарським відділом обслуговування громадян м. Запоріжжя (сервісний центр) Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області листом від 10 січня 2020 року вих. № 131/Д-1 позивачу повідомлено, що відповідно до Рішення Конституційного суду від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)2019 визнано, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VІІ зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, однак в рішенні не містяться положення щодо порядку його виконання, Пенсійний фонд відмовив позивачу  в перерахунку пенсії.
Позивач вважає відмову відповідача у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років протиправною.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року (що діяв на час призначення пенсії позивачу), Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VІІ, Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» №76-VІІІ від 28.12.2014 року, норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003, норми Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» №657 від 30.08.2017.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Матеріалами справи підтверджується, що у 2003 році на підставі Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року (що діяв на час призначення позивачу пенсії) позивачу призначено пенсію за вислугу років. 
З часу призначення пенсії за вислугу років і до 22.01.2007 року позивач продовжував працювати в органах прокуратури, ці обставини не заперечуються відповідачем (а.с. 10-11,). 
На виконання постанови Комунарського районного суду у справі №333/6042/16-а та ухвали Вищого Адміністративного Суду України від 06.12.2017 року (провадження К/800/11591/17) Управлінням Пенсійного фонду України в Комунарському районі проведено перерахунок пенсії позивача в розмірі 90% від суми місячної заробітної плати без обмежень максимального розміру пенсії (а.с. 19-23). 
Водночас, відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача (від 19 грудня 2019 року), згідно якої позивач просив провести перерахунок пенсії з урахуванням умов оплати праці, які існували на день звільнення у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років та виплатити пенсію в розмірі 90 % від заробітної плані, без обмеження максимального розміру пенсії на підставі документів, наявних у моїй справі, з врахуванням підвищення посадових окладів та доплат за класний чин. відповідно до постанови Кабінет у Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 на підставі фактично нарахованої заробітної плати працюючим працівникам органів прокуратури на відповідних посадах, виходячи з розміру місячного заробітку заступника прокурора області.
Згідно зі  статтею 46 Конституції України  громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
На час призначення позивачу пенсії за вислугу років (2003 рік) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися  статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року  (до 15 липня 2015 року). 
Відповідно до частини 1 цієї  статті Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на  пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно    від    віку.    
Пенсія призначається в розмірі    80 % від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати    праці,    на    які    нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення    за призначенням пенсії. 
За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах    пенсія    збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 % від суми місячного (чинного) заробітку.
Згідно із частиною 12 вказаної статті  Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. 
Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. 
Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. 
Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. 
Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (ч. 17  ст.50-1 ЗУ № 1789-ХІІ).
Слід зазначити, що до  статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ від 05.11.1991 року вносилися зміни  Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»  (ЗУ № 3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина 17 статті 50-1  Закону  1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала 18, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
14 жовтня 2014  року ухвалено Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VІІ.
У первинній редакції частина 20  статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VІІ мала такий текст: 
«Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. 
Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. 
Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. 
Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Отже, первинна редакція частини 20  статті 86 (нового) Закону «Про прокуратуру» №1697-VІІ  та частина 17 (з 1 жовтня 2011 року - 18)  статті 50-1 («старого») Закону «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ  містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури. 
Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 року №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. 
Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність  Закон «Про прокуратуру» №1789-XII  (крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу 1 частини 2 статті 46-2, статті 47, частини 1 статті 49, частини 5 статті 50, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, частини 3 статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).
1 січня 2015 року набрав чинності  Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України»  (ЗУ №76-VIII), яким, зокрема, частину 18  статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ  (діяла до 15 липня 2015 року) та частину 20  статті 86 Закону № 1697-VІІ  (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Прийняття зазначеного  Закону, як убачається із пояснювальної записки до його законопроєкту, було обумовлено необхідністю реалізації заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів та приведення до фінансових можливостей держави дії положень окремих законів України, створення умов для стабілізації фінансового стану держави та удосконалення окремих положень соціальної політики.
Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден  закон  не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі  Закону України «Про прокуратуру».
При цьому, законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Кабінету Міністрів України.
Однак, Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
Така бездіяльність Кабінету Міністрів України призвела до численних судових спорів між пенсіонерами, які отримують пенсію відповідно до  Закону України «Про прокуратуру»  та ПФУ.
13 грудня 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи за конституційними скаргами щодо відповідності  Конституції України  (конституційності) положення частини 20  статті 86 Закону № 1697-VII  ухвалив Рішення № 7-р(II)/2019, яким:
- визнав таким, що не відповідає  Конституції України  (є неконституційним), положення частини 20  статті 86 Закону № 1697-VII  зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
До того ж Конституційний Суд України установив такий порядок виконання цього Рішення:
- частина 20  статті 86 Закону № 1697-VII  зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина 20  статті 86 Закону № 1697-VII  підлягає застосуванню в первинній редакції:
« 20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Зазначене Рішення Конституційного Суду України стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до  Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів ПФУ із заявами про перерахунок пенсії.
Про перерахунок пенсії за таких же обставин звернувся і позивач до відповідача з заявою від 19.12.2019 року (а.с. 45).
Проте пенсійний орган відмовив позивачу у задоволенні заяви про перерахунок пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.
         Даючи оцінку даним правовідносинам, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, правову позицію викладену в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 року у справі №560/2120/20 (провадження № 11-337заі20) (зразкова справа).
         Зокрема, Велика Палата Верховного Суду (у зазначеній справі) не погодилася з доводами ПФУ про те, що Постанова Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» №657 від 30.08.2017 
не є належним нормативно-правовим актом для визначення заробітної плати працівників прокуратури, систему якої оновлено з 25 вересня 2019 року, а відтак не є підставою для перерахунку пенсії з 13 грудня 2019 року.
Так, пенсійний орган, відмовляючи в перерахунку пенсії прокурорам, серед іншого, посилається на положення  постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1155 «Про умови оплати праці прокурорів», за змістом пункту 7 якої зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією  постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із  Законом України «Про прокуратуру».
Натомість позивач просить здійснити перерахунок його пенсії з урахуванням норм Постанови КМУ № 657, яка не містить жодних обмежень.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції, доводи відповідача про те, що після набрання чинності Рішенням КСУ № 7-р(ІІ)/2019, тобто після 13 грудня 2019 року, нормативно-правового акта про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому немає підстав для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13 грудня 2019 року норма частини 20  статті 86 Закону № 1697-VII  визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. 
Адже грошове забезпечення працівників прокуратури істотно збільшилося ще в жовтні 2017 року.
Протягом усього періоду дії норми  статті 86 Закону № 1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України.
Така бездіяльність уряду була предметом розгляду в судах.
Верховний Суд в постанові від 24 квітня 2019 року (справа № 826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких  Законом № 1697-VІІ  покладено саме на уряд.
При цьому, рішенням суду у зазначеній справі визнано протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною двадцятою  статті 86 Закону № 1697-VІІ, та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
Проте рішення суду Кабінетом Міністрів України виконано не було.
Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами ПФУ перерахунку зазначених пенсій, у тому числі й пенсії позивача.
Водночас, реалізація права позивача була забезпечена саме Рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019. 
       Тому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.01.2021 року (справа №560/2120/20) дійшла висновку, що твердження відповідача про те, що для реалізації пенсіонерам права на перерахунок пенсії, визначеного  статтею 86 Закону № 1697-VІІ  (у редакції, чинній з 13 грудня 2019 року), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової  постанови  про підвищення заробітної плати працівникам прокуратури, є хибним з огляду на те, що на момент прийняття Конституційним Судом України зазначеного Рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці чинних працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. Така нерівність має усуватись ПФУ шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13 грудня 2019 року
Крім того, Велика Палата Верховного Суду у вказаній справі зауважила, що Постанова КМУ № 657 є чинною, а тому немає підстав для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати працівників прокуратури».
В Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021 року у справі №560/2120/20 (провадження № 11-337заі20), також зазначено, що це рішення суду є зразковим для справ, у яких  предметом спору є: 
- вимога зобов`язати відповідача перерахувати пенсію відповідно до  статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ  або  статті 86 Закону №1697-VII; 
- звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії після 13 грудня 2019 року .
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до  статті 86 Закону № 1697-VII  на підставі довідки Прокуратури Запорізької області від 21.06.2019 року №18-87 вих.19.
Також колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з 13 грудня 2019 року з огляду на таке.
Первинна редакція частини 20  статті 86 Закону № 1697  до 13 грудня 2019 року (дата ухвалення Рішення КСУ № 7-р(ІІ)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки  Законом № 76-VIII  цю первинну редакцію з 1 січня 2015 року було викладено в новій редакції: 
«Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», - тобто ці зміни було внесені в текст  статті 86 Закону № 1697-VІІ  ще до дати набрання нею чинності (15 липня 2015 року).
Тому частина 20  статті 86 Закону № 1697  (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі Рішення КСУ № 7-р(ІІ)/2019 набрала чинності 13 грудня 2019 року та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати. 
Отже, після тривалої перерви (1 січня 2015 року - 12 грудня 2019 року) в Україні з`явилася/набрала чинності норма  закону, що визначає умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі  Закону України «Про прокуратуру».
Вирішуючи питання щодо порядку перерахунку пенсії за вислугу років колишнього працівника прокуратури, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що:
- перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії;
- відповідно до частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII  перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. 
Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Частина 20  статті 86 Закону № 1697-VII, як вже зазначено вище, набрала чинності з 13 грудня 2019 року, а відтак ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13 грудня 2019 року. 
Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог саме з 13 грудня 2019 року, оскільки особи, яким пенсії призначені відповідно до  Закону № 1789-ХІІ  або  Закону № 1697-VII, мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури (зокрема, на підставі Постанови КМУ №657) такі пенсії перераховуються з 13 грудня 2019 року. 
Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції вважає недоречними посилання скаржника на те, що бюджетні асигнування з Державного бюджету України після винесення Рішення КСУ № 7-р(ІІ)/2019 ПФУ не збільшувалися, виплата пенсій, зокрема призначених відповідно до  Закону України «Про прокуратуру», здійснюється з урахуванням пунктів 20, 29 частини першої  статті 116 Бюджетного кодексу України  в межах бюджетних призначень, оскільки вимога позивача ґрунтується на чітких законодавчих положеннях. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що державні органи не можуть посилатись на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань (зокрема, рішення у справах «Бурдов проти Росії», «Сук проти України»). 
Щодо посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що позивач звернувся до Управління із заявою довільної форми, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що у випадку коли заява очевидно дає змогу оцінити намір заявника (пенсіонера), відмова у її розгляді по суті з огляду на невідповідність встановленій формі вважатиметься надмірним формалізмом, наслідком чого є порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій) – такий висновок, зокрема міститься  у постанові Верховного Суду від 27.11.2019 (справа №748/696/17).  
Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для не застосування зазначеної норми.
При цьому, відповідач був обізнаний із наміром позивача домогтися саме перерахунку пенсії, а не реалізувати передбачене нормами Законом України «Про звернення громадян».        
Відтак, аргументи відповідача про невідповідність заяви позивача встановленій формі, піддано критиці.
Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача спростовуються доводами, викладеними позивачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.
Оскільки рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржувалося, то в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався. 
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 10.04.2020 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.
В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  
В повному обсязі постава виготовлена 07.06.2021.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова