УХВАЛА
16 серпня 2021 року
м. Київ
справа №620/185/20
адміністративне провадження №К/9901/28809/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача:          Бевзенка В. М.,
суддів:                    Кравчука В.М., Чиркіна С.М.,
перевіривши касаційну скаргу адвокатки Марченко Ніни Іванівни, яка діє в інтересах Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі № 620/185/20 за позовом Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради про визнання протиправними та нечинними пунктів рішення,
УСТАНОВИВ:
У 2020 році Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивачка) звернулася до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Управління житлово-комунального господарства Чернігівської міської ради (далі - відповідач), у якому просила визнати протиправними та нечинними:
- п. 9.2.28 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Чернігова у редакції, затвердженій рішенням Чернігівської міської ради № 49/VII-2 від 24.12.2019, у частині заборони надавати послуги - на усій території міста, окрім спеціально призначених для цього місць, без відповідних дозвільних документів;
- п. 9.2.32 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Чернігова у редакції, затвердженій рішенням Чернігівської міської ради № 49/VII-2 від 24.12.2019, у частині заборони виводити коней тощо за межі місця їх постійного утримання;
- п. 9.2.36 Правил благоустрою, забезпечення чистоти, порядку утримання і прибирання вуличних, дворових територій, парків, скверів та додержання тиші в громадських місцях м. Чернігова у редакції, затвердженій рішенням Чернігівської міської ради № 49/V11-2 від 24.12.2019, у частині заборони здійснення будь-якої діяльності з використанням тварин у громадських місцях з метою отримання прибутку.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2020, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021, у задоволенні позову відмовлено.
05.08.2021 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга позивачки, від імені якої діє адвокатка Марченко Ніна Іванівна, у якій скаржниця просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд установив, що вона не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з огляду на таке.
Щодо підстав касаційного оскарження.
Приписами частини 4 статті 328 КАС України, передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Пунктом 4 частини 2 статті 330 КАС України, вказано, що у касаційній скарзі з поміж іншого зазначаються підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 4 статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Суд, надавши належну оцінку матеріалам касаційної скарги, дійшов висновку, що скаржниця, посилаючись на відсутність висновку Верховного Суду, не конкретизувала щодо питання застосування яких конкретно норм матеріального та/або процесуального права Верховний Суд не сформулював правової позиції, а також не вказав, у межах яких саме подібних правовідносин немає висновку Верховного Суду (охарактеризувати зміст відносин (певний їхній аспект), яких (якого) стосується касаційна скарга, для можливості чіткого визначення відсутності правових висновків Верховного Суду за критерієм подібності предмету спірних відносин).
Скаржниця посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо встановлення органом місцевого самоврядування у Правилах благоустрою додаткових, не передбачених ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», обмежень, заборон у користуванні обєктами благоустрою, встановлення Правилами благоустрою обмежень у здійсненні підприємницької діяльності з використанням тварин.
Втім ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», передбачено, що на об`єктах благоустрою забороняється:
1) виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом;
2) самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо;
3) вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг;
4) складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків;
5) самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, торговельні лотки, павільйони, кіоски тощо;
6) встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Національної поліції;
7) влаштовувати стоянки суден, катерів, інших моторних плавучих засобів у межах територій пляжів;
8) випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у не відведених для цього місцях;
9) здійснювати ремонт, обслуговування та миття транспортних засобів, машин, механізмів у не відведених для цього місцях (крім випадків проведення негайного ремонту при аварійній зупинці).
Аналіз наведеної норми свідчить про загальну норму, отже, таке обґрунтування підстав звернення з касаційною скаргою не є достатнім у розумінні пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України.
Суд установив, що касаційна скарга не відповідає вимогам встановленим пунктом 4 частиною 2 статті 330 КАС України, оскільки скаржницею у касаційній скарзі чітко не зазначено підстав касаційного оскарження відповідно до частини 4 статті 328 КАС України.
Щодо поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
У поданій касаційній скарзі, скаржниця, просить суд поновити строк на касаційне оскарження посилаючись на те, що постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 у цій справі не отримала.
Відповідно до частини 1 статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Частиною 2 статті 329 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Суд критично оцінює доводи скаржниці щодо факту неотримання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду 18.05.2021, оскільки це твердження документально не підтверджено.
Належними доказами факту отримання копії судового рішення можуть бути, зокрема, поштовий конверт з відтиском календарного штемпеля поштового відділення, довідка суду про дату видачі/невидачі, направлення/ненаправлення копії відповідного судового рішення тощо.
Частиною 1 статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Враховуючи зазначені у заяві причини пропуску строку у порівнянні з відомостями про дату постановлення оскарженого судового рішення і час, що сплинув з дня його прийняття до дня подання касаційної скарги, дають підстави вважати їх неповажними і непереконливими для поновлення строку.
За правилами встановленими частиною 3 статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, встановлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.
З огляду на викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху для усунення недоліків.
Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу адвокатки Марченко Ніни Іванівни, яка діє в інтересах Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі № 620/185/20 - залишити без руху.
Надати скаржниці строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог ухвали щодо поновлення строку на касаційне оскарження є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі, а у разі не зазначення підстав оскарження та сплати судового збору касаційну скаргу буде повернуто.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і не оскаржується.
Суддя - доповідач:                                                                                          В. М. Бевзенко
Судді:                                                                                                              В.М. Кравчук
                                                                                                              С.М. Чиркін