УХВАЛА

13 вересня 2021 року 
м. Київ
справа № 360/4114/20
адміністративне провадження № К/9901/33141/21 

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Білак М.В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року у справі №360/4114/20 за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Луганської обласної прокуратури, Головного управління ДФС у Луганській області, Головного управління Національної поліції в Луганській області, третя особа ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, 
в с т а н о в и в :
Позивач звернувся до суду з позовом в якому просив:
визнати протиправною бездіяльність Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, що полягає у не здійсненні заходів щодо прийняття в управління за ухвалою слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області від 04 вересня 2018 року (ЄУН 431/4674/18 Провадження 1-кс/431/934/18) вугілля марки ДГ об`ємом 1887,7 метрів кубічних, на яке ухвалою слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 04.07.2018 року у справі 415/4865/18 (провадження №1-кс/415/1087/18) накладено арешт у кримінальному провадженні № 12018130530000523 від 23 червня 2018 року;
зобов`язати Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів вчинити дії з фактичного прийняття в управління за ухвалою слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області від 04 вересня 2018 року (ЄУН 431/4674/18 Провадження 1-кс/431/934/18) вугілля марки ДГ об`ємом 1887,7 метрів кубічних, на яке ухвалою слідчого судді Лисичанського міського суду Луганської області від 04.07.2018 року у справі 415/4865/18 (провадження №1-кс/415/1087/18) накладено арешт у кримінальному провадженні № 12018130530000523 від 23 червня 2018 року;
зобов`язати Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів з метою подальшого управління/розпорядження арештованим майном звільнити комплекс виробничих будівель і споруд, розташований за адресою: Луганська область Попаснянський район Малорязанцевська селищна рада буд. №0, який належить на праві власності ОСОБА_1 від майна, яке передано Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління за ухвалою слідчого судді Старобільського районного суду Луганської області від 04 вересня 2018 року (ЄУН 431/4674/18 Провадження 1-кс/431/934/18), шляхом вивозу його з комплексу виробничих будівель і споруд, розташованих за адресою: Луганська область Попаснянський район Малорязанцевська селищна рада буд. №0.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року, позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправними дії та рішення Головного управління ДФС у Луганській області як органу досудового слідства та Луганської обласної прокуратури як органу, що здійснює нагляд за додержанням законів органами досудового слідства, вчинені в межах кримінального провадження № 12018130530000523 від 23.06.2018 щодо визначення місцем зберігання речового доказу вугілля марки ДГ об`ємом 1887,7 метрів кубічних та вугілля марки Д та ДГ  загальною масою 53840 кілограмів - територію комплексу виробничих будівель і споруд, та передачі на відповідальне зберігання згідно з актами прийому-передачі від 20 липня 2018 року та від 06 серпня 2018 року - без дозволу власника даного виробничого комплексу.
Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції Луганської області як органу досудового слідства та Луганської обласної прокуратури як органу, що здійснює нагляд за додержанням законів органами досудового слідства, щодо закриття кримінального провадження № 12018130530000523 від 23.06.2018 без вирішення долі речових доказів, в тому числі, вугілля  марки ДГ об`ємом 1887,7 метрів кубічних та вугілля марки Д та ДГ загальною масою 53840 кілограмів, яке протиправно без дозволу власника зберігається на території комплексу виробничих будівель і споруд.
Визнано протиправною бездіяльність Луганської обласної прокуратури як органу процесуального керівництва за органами досудового слідства щодо закриття кримінального провадження № 42018131240000067 від 05 липня 2018 року без вирішення долі речових доказів, в тому числі, вугілля  марки ДГ об`ємом 1887,7 метрів кубічних та вугілля марки Д та ДГ загальною масою 53840 кілограмів, яке протиправно без дозволу власника зберігається на території комплексу виробничих будівель і споруд. 
Зобов`язано Луганську обласну прокуратуру як  орган, що здійснює нагляд за додержанням законів органами досудового слідства, в межах кримінальних проваджень № 12018130530000523 від 23 червня 2018 року та № 42018131240000067 від 05 липня 2018 року вжити всі необхідні заходи для вирішення відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України долі речових доказів, а саме: вугілля  марки ДГ об`ємом 1887,7 метрів кубічних та вугілля марки Д та ДГ загальною масою 53840 кілограмів, в тому числі, визначення іншого місця його зберігання (за необхідності) та звільнення від цього майна території  комплексу виробничих будівель і споруд, а також вирішити питання щодо скасування чи зміни місця застосування заходів з охорони зазначеного майна як речових доказів, що здійснюються Головним управлінням Національної поліції Луганської області на підставі листа Прокуратури Луганської області № 17/2-956 вих. 18 від 11 липня 2018 року на території комплексу виробничих будівель і споруд. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
У поданій касаційній скарзі представник відповідача з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд зазначає таке.
08 лютого 2020 набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, що передбачають нові підстави для касаційного оскарження.
За правилами частини першої  статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Імперативними приписами частини четвертої статті 328 КАС України обумовлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Згідно із пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Враховуючи положення процесуального закону необхідно зазначити, що під час касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення ним (ними) норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (пункти) частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга.
Дослідивши касаційну скаргу на предмет відповідності вищенаведеним вимогам КАС України, Суд установив, що у скарзі не зазначені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише посилання на ряд нормативно правових актів, фактичні обставини справи, цитування уривків з постанов Верховного Суду та твердження про порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.
Скаржник зазначає вказана справа має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становить значний суспільний інтерес, має виняткове значення.
Суд касаційної інстанції відхиляє зазначені доводи касаційної скарги з огляду на те, що в обґрунтування вказаного твердження позивач жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.  
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням із урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду (судів), рішення якого (яких) оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом. 
З урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.
Згідно із пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 169, 328, 330, 332 КАС України, 
у х в а л и в :
Касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 26 березня 2021 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 10 серпня 2021 року у справі №360/4114/20 за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, Луганської обласної прокуратури, Головного управління ДФС у Луганській області, Головного управління Національної поліції в Луганській області, третя особа ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії повернути скаржнику.
Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя	М.В. Білак