ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 вересня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 932/11213/20  провадження №2-а/932/868/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
     розглянувши у порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
       на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2021 року по справі №932/11213/20 (провадження №2-а/932/868/20) за позовом   ОСОБА_1 до провідного спеціаліста-інспектора Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Галети Федора Васильовича, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,- 
                                                          
                                                               ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 07 вересня 2020 року про накладення адміністративного стягнення серія РАП №273091593 до повідомлення серія ІД №00181699, винесену провідним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Галета Федором Васильовичем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 грн., а справу про адміністративне правопорушення щодо позивача закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що спірною постановою на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суть якого полягала у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів. З такою постановою позивач не погоджувався та зазначав, що інкримінованого йому правопорушення не вчиняв, у зазначені у постанові дату, час і місце він перебував на робочому місці, що знаходиться у місті Запоріжжі, поряд із місцем роботи протягом усього робочого часу знаходився належний йому автомобіль. Позивач вказував, що у спірній постанові не наведено жодного доказу наявності вини позивача у скоєнні правопорушення; не зазначено відомостей і доказів встановлення інспектором під час розгляду справи суб`єкта відповідальності за вказане правопорушення; не вказано фактичних даних, підтверджених доказами, що виявлений на місці ТЗ є саме автомобілем позивача, а не так званим його «двійником». 
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2021 року адміністративний позов залишено без задоволення.
Рішення суду мотивовано тим, що в ході судового розгляду справи факт порушення правил паркування, що зафіксований у спірній постанові, підтверджений наданими відповідачем письмовими доказами. При цьому, суд дійшов висновку, що саме позивач є 
суб`єктом відповідальності за дане правопорушення у розумінні положень ч.1 ст.14-2 КУпАП, оскільки є власником ТЗ, що знаходився на майданчику для платного паркування без оплати вартості послуг. 
Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати повністю та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. Апеляційна скарга фактично мотивована тим, що відповідачем не доведено, а судом не з`ясовано в повній мірі з перевіркою належними та допустимими доказами вчинення саме позивачем, а не будь-якою іншою особою, в тому числі з використанням так званого «двійника» автомобіля останнього та номерного знаку, порушення Правил паркування транспортних засобів; не доведено, що саме позивач є суб`єктом відповідальності за інкриміноване правопорушення, що свою чергу, за позицією скаржника, свідчить про відсутність складу адміністративного правопорушення за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КуПАП у виді штрафу.  
Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що згідно постанови серії РАП №273091593 до повідомлення серії ІД 00181699 від 07.09.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесеної провідним спеціалістом-інспектором з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Галета Федором Васильовичем, 03.08.2020 року о 14 год. 32 хв., транспортним засобом «Мазда 6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснено користування майданчиком для платного паркування, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, вул. Короленка, 23, з неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів, більш як за 10 хв. користування майданчиком, чим порушено вимоги абз. 2 п. 26 Правил паркування транспортних засобів, затверджених  постановою КМУ від 03.12.2009 року № 1342 , внаслідок чого було вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Даною постановою на гр. ОСОБА_1 , як власника транспортного засобу, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300,00 грн. 
Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови відповідача є предметом спору, який передано на вирішення суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Щодо суті правопорушення.
Частиною 1 статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено наступне: порушення правил паркування транспортних засобів, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування за кожну добу користування, тягне за собою накладення штрафу в двадцятикратному розмірі від вартості однієї години послуги з користування тим майданчиком для платного паркування транспортних засобів, на якому знаходиться транспортний засіб у момент порушення.
Приміткою статті 152-1 КУпАП вказано, що під неоплатою вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування слід розуміти неоплату вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів більш як за 10 хвилин користування майданчиком для платного паркування транспортних засобів (крім майданчиків, обладнаних автоматичними в`їзними та виїзними терміналами, на яких оплата відбувається під час виїзду з майданчика).
Отже, порушення правил паркування, у тому числі неоплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування, є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.152-1 КУпАП.
Згідно  статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до примітки до статті 14-2  КУпАП   режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.
Отже, належним чином оформлені матеріали фото/відеофіксації є допустимими доказами порушень правил паркування транспортних засобів.
Судом встановлено, що інспектором з паркування Галетою Ф.В. здійснювалась фотофіксація обставин порушення правил паркування, що зафіксовані в спірній постанові, в режимі фотозйомки. 
Так, в ході судового розгляду справи відповідачем долучено до матеріалів справи фотознімки, які відображають: дату порушення – 03.08.2020; місце розташування транспортного засобу Мазда 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по відношенню до нерухомого об`єкта: вул. Короленка, в районі буд.23-33 м.Дніпро;  географічні координати – 48.46188000, 35.04011000; час вчинення порушення: з 14:11 (14 год. 11 хв.) по 14:32 (14 год. 32 хв.) (а.с.50).
При цьому, суд бере до уваги, що на даних фотознімках розташування вищезазначеного автомобіля є однаковим (не змінювалось), автомобіль припаркований на тому ж паркувальному місці та розміщений однаково по відношенню до ліній розмітки паркувального майданчика та прилеглої території.  
Отже, у спірному випадку відповідачем надано оформлені у відповідності із вимогами ст.14-2 КУпАП фотоматеріали, які однозначно та безперечно свідчать про факт знаходження автомобіля Мазда 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 на майданчику для платного паркування на вул. Короленка, в районі буд.23-33 у місті Дніпрі більш ніж 10 хвилин. 
Оплата вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування, що не спростовано позивачем, здійснена не була.
Як того вимагають приписи статті 283 КУпАП України, спірна постанова по справі про адміністративне правопорушення містить посилання на технічний засіб, яким здійснено фіксацію правопорушення (LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOK K80V2).
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо доведеності відповідачем факту порушення правил паркування, обставини якого зафіксовані в спірній постанові. 
Щодо суб`єкта вчиненого правопорушення.
Позивач як в заявленому позові, так і в апеляційній скарзі, наполягає на тому, що він не є суб`єктом інкримінованого правопорушення.
Такі аргументи позивача суд апеляційної інстанції відхиляє та зазначає таке.
У примітці статті 152-1 КУпАП  роз`яснено, що суб`єктом правопорушення, передбаченого частинами першою і другою цієї  статті 152-1 КУпАП, є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення (момент паркування), а в разі фіксації зазначеного правопорушення в режимі фотозйомки (відеозапису) - відповідальна особа, зазначена у частині першій  статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладання адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої  статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису).
  В частині 1  статті 14-2 КУпАП  вказано, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.
Згідно зі  статтею 279-1 КУпАП  у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті  14-2  цього  Кодексу. 
Оскільки транспортний засіб Мазда 6, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що не спростовано позивачем, зареєстрований за фізичною особою ОСОБА_1 , то інспектор з паркування дійшов обґрунтованого висновку, що в спірному випадку останній є відповідальною особою, яка має нести адміністративну відповідальність за фактом встановленого порушення правил паркування даного транспортного засобу. 
Слід зазначити, що умови, за яких відповідальна особа, зазначена у  частині 1  статті 14-2 цього Кодексу, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), чітко визначена законом, а саме частиною 1 ст. 279-3  КУпАП.
Цією нормою права встановлено, що таке звільнення може мати місце лише у випадку, якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили: 
ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;
особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.
Позивачем доказів вчинення ним дій, які визначені частиною 1 статті 279-3  КУпАП, суду не надано, а судом, в ході розгляду справи таких обставин не встановлено.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що в спірному випадку інспектором з паркування правильно визнано позивача суб`єктом скоєного правопорушення, та оскаржувана постанова винесена щодо такого правомірно. 
Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 травня 2021 року по справі №932/11213/20 (провадження №2-а/932/868/20) - без змін.
Постанова  суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.     

           Повний текст постанови складено 16.09.2021р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк