ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2021 року	Львів	Справа № 380/6496/21 пров. № А/857/11449/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії : 
головуючого судді:                                        Гуляка В.В. 
суддів:                                                            Ільчишин Н.В., Святецького В.В. 
за участі секретаря судового засідання:           Вовка А.Ю. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області, 
на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року про вжиття заходів забезпечення позову (суддя – Кедик М.В., час ухвалення – не вказаний, місце ухвалення – м.Львів, дата складання повного тексту – не вказана), 
в адміністративній справі №380/6496/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Оіл Груп" до Головного управління ДПС у Київській області, 
про визнання протиправним та скасування рішення, 

                                                           встановив: 

У квітні 2021 року позивач ТОВ "БЦ-Оіл Груп" звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ДПС у Київській області, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку №14150 від 02.04.2021 року, прийнятого щодо ТОВ "БЦ-Оіл Груп" (ідентифікаційний номер: 43562148). 
Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 26.04.2021 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі. 
В цій адміністративній справі позивач ТОВ "БЦ-Оіл Груп" подав також до суду першої інстанції заяву від 11.05.2021р. про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просив вжити заходи забезпечення позову по справі №380/6496/21 шляхом зупинення дії рішення комісії Головного управління ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному  реєстрі податкових накладних від 02.04.2021 року №14150, прийнятого щодо ТОВ  "БЦ-Оіл Груп" (ідентифікаційний номер: 43562148). 
Заява про забезпечення позову мотивована тим, що TOB “БЦ-Оіл Груп” перебуває у господарських правовідносинах із ТОВ “Промдорресурс” на підставі договору суборенди №1/12-2020/ІК від 01.12.2020. В межах здійснення господарських операцій за даним договором між контрагентами та згідно встановленого ст.201 ПК України обов`язку з формування та реєстрації податкових накладних, ТОВ “БЦ-Оіл Груп” було сформовано та подано на реєстрацію податкову накладну №32 від 31.03.2021 на загальну суму 40000,30 грн.. Реєстрація вищезгаданої податкової накладної була зупинена. Причиною зупинення реєстрації такої податкової накладної вказано те, що “платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.8 Критеріїв ризиковості платника податку”. Тобто, причиною зупинення реєстрації податкових накладних стало те, що відповідач оскаржуваним в межах даної справи рішенням №14150 від 12.04.2021 відніс позивача до категорії “ризикових” платників податків. Водночас, ТОВ “БЦ-Оіл Груп” отримало від ТОВ “Промдорресурс” лист, яким останнє повідомило про своє бажання припинити господарські правовідносини із ТОВ “БЦ-Оіл Груп” з причин неможливості формування податкового кредиту. При цьому, формування податкового кредиту контрагентом (в даному випаду, ТОВ “Промдорресурс”) перебуває у прямій залежності від факту реєстрації податкових накладних, виписаних ТОВ “БЦ-Оіл Груп”. Аналогічна ситуація має місце також і у правовідносинах між ТОВ “БЦ-Оіл Груп” та ТОВ “Моноліт” за договором поставки № 26/03-21/3 від 26 03.2021. Оскільки станом на даний час залишається чинним рішення ГУ ДПС у Київській області  №14150 від 02.04.2021 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, контрагенти ТОВ “БЦ-Оіл Груп” позбавлені можливості скористатись правом на формування податкового кредиту. Дана обставина має своїм наслідком отримання ТОВ “БЦ-Оіл Груп” вимог про припинення договірних відносин, що зумовлює настання негативних наслідків для товариства, створює загрозу зменшення обсягів продажу товару та досягнення бажаного економічного результату. Водночас, вказує, що невжиття заходів забезпечення пазову може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду, а так само ускладнити і ефективний захист і унеможливити поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. 
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 12.05.2021 року заяву ТзОВ "БЦ-Оіл Груп" про забезпечення позову – задоволено повністю. Зупинено дію рішення комісії Головного управління ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02.04.2021 №14150 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника, прийнятого щодо товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Оіл Груп", до набрання законної сили рішення суду у справі №380/6496/21. 
З цією ухвалою суду першої інстанції від 12.05.2021 року про вжиття заходів забезпечення позову не погодився відповідач Головне управління ДПС у Київській області та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що висновки викладені в оскарженій ухвалі суду від 12.05.2021 є такими, що не відповідають обставинам справи та винесені з порушенням норм процесуально права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що перевірка контролюючим органом на відповідність критеріям ризиковості платника податків здійснюється при реєстрації кожної податкової накладної/розрахунку у коригування, незалежно від факту віднесення платника податків до переліку ризикованих, та є передбаченим законом заходом контролю. Вважає апелянт, що вказані у заяві доводи позивача про те, що невжиття запропонованих заходів забезпечення позову зумовить настання негативних та незворотних наслідків для його господарської діяльності, не підтверджені належними та допустимим доказами. Заявником не подано жодних доказів і того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективність захисту і унеможливити поновлення порушених прав позивача. За вказаного ТОВ «БЦ-Оіл Груп» не доведено необхідність вжиття заходів забезпечення позову та необґрунтовано подану заяву з урахуванням положень ч.2 ст.150 КАС України, у зв`язку з чим ГУ ДПС у Київській області вважає, що в задоволенні заяви ТОВ «БЦ-Оіл Груп» про забезпечення адміністративного позову слід відмовити. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить оскаржену ухвалу суду від 12.05.2021р. скасувати,  в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити. 
Позивач ТОВ “БЦ-Оіл Груп” подав відзив на апеляційну скаргу відповідача ГУ ДПС у Київській області, у якому зазначає, що при винесенні ухвали від 12.05.2021 року суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та дотримався норм матеріального і процесуального права. Просить апеляційну скаргу ГУ ДПС у Київській області залишити без задоволення, а оскаржену ухвалу суду залишити без змін. 

Учасники справи в засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили. 
Представник позивача подав суду апеляційної інстанції клопотання від 18.08.2021 року про відкладення розгляду справи, яке мотивоване перебуванням представника позивача у щорічній основній відпустці, однак колегією суддів таке клопотання відхилено з огляду на його необгрунтованість. 
При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до вимог статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Тобто, публічно-правовий спір повинен бути вирішений судом, зокрема, своєчасно, з метою забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів особи, яка звернулася за судовим захистом. 
Ефективність такого захисту визначається в кожному випадку індивідуально, з врахуванням характеру спірних правовідносин, предмету спору та конкретних обставин справи. 
Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема: верховенство права; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; забезпечення права на апеляційний перегляд справи; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами. 
Розумний строк розгляду справи - це найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (ст.4 КАС України). 
Водночас, главою 10 КАС України передбачено скорочені строки та порядок для вирішення питання щодо забезпечення позову. 
Статтею 309 КАС України передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження. 
Згідно статті 313 КАС України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що матеріли адміністративної справи містять необхідний обсяг наданих сторонами доказів, чітко відображають правові позиції учасників справи, їхні доводи і обґрунтування містяться у заяві про забезпечення позову, у апеляційній скарзі на ухвалу суду від 12.05.2021 року та у відзиві позивача на таку апеляційну скаргу, а тому є достатніми для вирішення справи по суті апеляційних вимог і прийняття законного та обґрунтованого судового рішення. 
Таким чином, неявка сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, у відповідності до ч.2 ст.313 КАС України не перешкоджає розгляду справи. 
Згідно ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції від 12.05.2021 року про забезпечення позову, вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, з врахуванням наступного. 
Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. 
Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. 
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. 
Згідно ч.1, 2 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; - або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. 
Позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.1, 2 ст.151 КАС України). 
Колегія суддів враховує, що виходячи з аналізу норм процесуального права, підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) можливість істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду без вжиття заходів забезпечення позову; 2) можливість істотного ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся; 3) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень; 4) очевидність порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, оспорюваним рішенням, дією або бездіяльністю. 
Також суд апеляційної інстанції зазначає, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення, повинні забезпечувати співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб. 
При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. 
Відповідно до Рекомендації №R(89)8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта. 
Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі. 
При цьому, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. 
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових та інших наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. 
Адекватність заходу про забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. 
Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову із предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. 
Колегія суддів апеляційного суду враховує, що із матеріалів адміністративної справи та змісту позову видно, що позивач ТОВ  "БЦ-Оіл Груп" оскаржує рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Київській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку від 02.04.2021 року №14150. Вказаним рішенням ТОВ "БЦ-Оіл Груп" віднесено до ризикових платників податку на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку (а.с. 8). 
У заяві про забезпечення позову позивач просив вжити заходи забезпечення позову у вказаній справі шляхом зупинення дії рішення комісії Головного управління ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному  реєстрі податкових накладних від 02.04.2021 року №14150, прийнятого щодо ТОВ  "БЦ-Оіл Груп", вважаючи, що вказаним рішенням контрагенти ТОВ “БЦ-Оіл Груп” позбавлені можливості скористатись правом на формування податкового кредиту. Дана обставина має своїм наслідком отримання ТОВ “БЦ-Оіл Груп” вимог про припинення договірних відносин, що зумовлює настання негативних наслідків для товариства, створює загрозу зменшення обсягів продажу товару та досягнення бажаного економічного результату. На думку позивача, невжиття заходів забезпечення пазову може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання рішення суду, а так само ускладнити і ефективний захист і унеможливити поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. 
Суд першої інстанції, обґрунтовуючи оскаржувану ухвалу про забезпечення позову зазначив, що невжиття заходів щодо зупинення дії оскарженого позивачем рішення зумовить настання негативних наслідків для позивача, зокрема як для його господарської діяльності, так і його контрагентів, оскільки таке призводить до зупинення реєстрації податкових накладних та припинення господарських відносин, то зупинення дії оскарженого рішення забезпечить відновлення порушених прав позивача на здійснення господарської діяльності як платника податку на додану вартість. 
Однак, колегія суддів вважає, що зазначені вище доводи суду першої інстанції не вказують на безумовну можливість виникнення конкретних та реальних обставин, за яких невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, в межах заявлених позовних вимог. 
При цьому, сама лише незгода позивача із діями суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову. 
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 05 вересня 2019 року (справа №400/722/19). 
Колегія суддів також звертає увагу на те, що пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. 
Згідно із пунктом 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1165 (далі – Порядок №1165), у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. 
Водночас, підпункт 3 пункту 11 Порядку №1165 передбачає, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначається, серед іншого, пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації. 
Отже, відсутні законодавчі підстави вважати, що зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є безумовною підставою для відмови в реєстрації цих документів податкової звітності. 
При цьому, пункт 5 Порядку №1165 визначає, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3). 
Таким чином, перевірка контролюючим органом на відповідність критеріям ризиковості платника податків здійснюється при реєстрації кожної податкової накладної/розрахунку коригування, незалежно від факту віднесення платника податків до переліку ризикових, та є передбаченим законом заходом контролю. 
Необхідно зазначити, що віднесення певних платників податків до ризикових є за своєю суттю формою здійснення контролюючим органом податкового контролю, який, в тому числі, спрямований і на забезпечення прав та інтересів інших суб`єктів господарювання в частині правильності відображення ними результатів господарської діяльності з метою оподаткування. Водночас, за ТОВ «БЦ-Оіл Груп» залишається право належними документами довести реальність здійснення фінансово-господарських операцій у межах своєї господарської діяльності, та у разі повноти документів по даних операціях, подальшого прийняття позитивного рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування. 
Вказані в заяві доводи позивача про те, що невжиття таких заходів забезпечення позову зумовить настання негативних та незворотних наслідків для його господарської діяльності не підтверджені належними та допустимим доказами. Заявником не подано жодних доказів і того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективність захисту і унеможливити поновлення порушених прав позивача. 
Із заяви про забезпечення позову слідує, що ТОВ «БЦ-Оіл Груп» не наведено беззаперечних доводів, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, або є очевидними ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. 
Зі змісту наявних в матеріалах справи доказів не вбачається обгрунтованого припущення, що у разі не вжиття заходів по забезпеченню позову, діями та рішеннями відповідача до ухвалення рішення суду по справі може бути заподіяна шкода правам та інтересам позивача, а також і те, що є ознаки очевидної протиправності рішення, дії чи бездіяльності відповідача. 
Також, відсутні обгрунтовані підстави для висновків чи припущень про те, що невжиття заходів по забезпеченню позову може привести до несприятливих наслідків для законних прав чи інтересів ТОВ «БЦ-Оіл Груп» у разі постановлення на його користь судового рішення, і таким чином щодо визначеної позивачем підстави для забезпечення позову про наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності оскаржуваного рішення ГУ ДПС у Київській і області. 
Колегія суддів зазначає, що наявність ознак протиправності оскаржуваного рішення Комісії може бути виявлено судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності. 
Вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб шляхом зупинення дії спірного Рішення контролюючого органу суперечить меті застосування інституту забезпечення позову. 
За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову. 
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
Таким чином, враховуючи наведені вище законодавчі норми та фактичні обставини справи, колегія суддів апеляційного суду погоджується з доводами апелянта ГУ ДПС у Київській області про те, що заява позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає. 
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при задоволенні заяви позивача ТОВ "БЦ-Оіл Груп" про забезпечення позову не дотримано норм процесуального права та сформовано висновки, які не відповідають обставинам справи, а тому оскаржену ухвалу суду від 12.05.2021 року про забезпечення позову слід скасувати і прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовити повністю. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд – 

                                                          постановив: 

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області – задоволити. 
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 травня 2021 року про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі №380/6496/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Оіл Груп" до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення – скасувати та прийняти нову постанову. 
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БЦ-Оіл Груп" про забезпечення позову – відмовити. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується. 

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повний текст постанови суду складено 19.08.2021 року