УХВАЛА

15 вересня 2021 року  
м. Київ
справа №440/2459/20
адміністративне провадження №К/9901/32233/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Хохуляка В.В.,
суддів: Гончарової І.А.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №440/2459/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гределіс» до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гределіс» звернулось до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021 скасовано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.10.2020 та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено.

Додатковою постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Гределіс» про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області 28.08.2021 звернулось з касаційною скаргою та заявою про поновлення процесуального строку до Верховного Суду.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви.

Відповідно до частин першої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22 грудня 2005 року №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що додаткова постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 була ухвалена в судовому засіданні. Повний текст постанови складений 22.07.2021.

Враховуючи викладене, останнім днем для звернення до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою в межах встановленого законом строку був день із датою 21.08.2021, в той час, як касаційну скаргу відповідачем подано до Верховного Суду 28.08.2021, що свідчить про пропуск встановленого законом процесуального строку на касаційне оскарження.

При цьому, відповідач зазначає, що копія оскаржуваного рішення на адресу податкового органу не надходила, а про наявність судового рішення дізнався 27.07.2021 з Єдиного державного реєстру судових рішень, тобто одразу після оприлюднення.

Керуючись інформацією з інформаційного ресурсу Єдиного державного реєстру судових рішень, суд касаційної інстанції з`ясував, що повний текст додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №440/2459/20 надіслано судом до Реєстру 22.07.2021, зареєстровано 23.07.2021 та оприлюднено 26.07.2021.

Враховуючи наведені обставини, суд касаційної інстанції вважає, що строк на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції можливо вирахувати саме з моменту оприлюднення судового рішення, тобто починаючи з 26.07.2021.

Таким чином, відповідач звертаючись 28.08.20201, тобто з пропуском процесуального строку, з касаційною скаргою до Верховного Суду хоч і допустив пропуск процесуального строку проте зловживання процесуальним правом не допустив, враховуючи, що копію додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 станом на момент звернення не отримав.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України судом встановлено наступне.

При цьому у касаційній скарзі мають бути викладені мотиви для перевірки неправильного застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права з підстав визначених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №540/1566/20 є посилання скаржником у касаційній скарзі на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції.

При цьому, скаржник, посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України.

Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження позивач зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховані висновки щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові Верховного Суду від 17.03.2020 у справі №520/8309/18.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції вбачає необхідність перевірки застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та дійшов висновку про відкриття касаційного провадження у цій справі.

Оглянувши касаційну скаргу та додані до неї матеріали судом встановлено, що скаргу подано з дотриманням інстанційної підсудності, порядку та строків касаційного оскарження, за формою і змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України.

Перешкоди для прийняття касаційної скарги до провадження Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та відкриття касаційного провадження відсутні.

Частиною першою статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники справи мають право подати до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом строку, встановленого судом касаційної інстанції.

Крім того, у касаційній скарзі відповідач заявив клопотання про зупинення виконання додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №440/2459/20 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

В обґрунтування клопотання податковий орган зазначає, виконання додаткової постанови щодо розподілу судових витрат до вирішення даної справи Верховним Судом може призвести до значних втрат Державного бюджету України.

Згідно із частиною першою статті 375 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Отже, виходячи зі змісту наведених норм, зупинення виконання оскаржуваного судового рішення можливе лише за наявності для цього поважних причин й, при цьому, є правом, а не обов`язком суду касаційної інстанції.

Втім, зазначені у клопотанні мотиви, не є такими, що в розумінні наведених законодавчих приписів можуть слугувати підставою для зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, а тому клопотання Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про зупинення виконання додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №440/2459/20 задоволенню не підлягає.

Також, у касаційній скарзі податковий орган просив суд замінити Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області (код ЄДРПОУ 43142831) його правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192).

Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Таким чином, клопотання податкового органу про здійснення процесуального правонаступництва у справі підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 52, 248, 330, 334, 335, 338, 353, 355, 359, 375 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати поважними підстави пропуску Головним управлінням Державної податкової служби у Полтавській області строку на касаційне оскарження додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №440/2459/20.

Прийняти до розгляду касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на додаткову постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №440/2459/20 та відкрити по ній касаційне провадження.

Витребувати з Полтавського окружного адміністративного суду справу №440/2459/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гределіс» до Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про зупинення виконання додаткової постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №440/2459/20.

Клопотання Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області про заміну відповідача його правонаступником задовольнити.

Замінити Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області (код ЄДРПОУ 43142831) його правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у Полтавській області (код ЄДРПОУ ВП 44057192).

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подання відзиву на касаційну скаргу протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                    В.В. Хохуляк

                                                                                                    І.А. Гончарова

                                                                                                    Р.Ф. Ханова