ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2021 року 
м. Київ
справа №814/1767/16
адміністративне провадження № К/9901/45181/18  

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Хохуляка В.В., 
суддів - Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф., 
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Артіль ЛТД» до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, третя особа: Державна фіскальна служба України, про визнання протиправним та скасування наказу, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Міністерства економічного розвитку і торгівлі України на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2017 (головуючий суддя - Турецька І.О., судді: Градовський Ю.М., Стас Л.В.)                              у справі № 814/1767/16.

встановив:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Артіль ЛТД» звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про відновлення дії спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - щодо суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності України» від 30.08.2016 № 1417.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.04.2017 в позові відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2017 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено.

Не погодившись з висновками суду апеляційної інстанції, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України оскаржило його у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2017 та залишити в силі постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 06.04.2017.

В обґрунтування своїх вимог Міністерство економічного розвитку і торгівлі України зазначає, що спірний наказ прийнято на підставі Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», Положення про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», затвердженого наказом Міністерства економіки України № 52 від 17.04.2000, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.05.2000 № 260/4481 та є законним, а позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення його прав та інтересів.

В письмових запереченнях на касаційну скаргу  ТОВ «Артіль ЛТД» зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставинам справи судом надано правильно, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими. Отже, позивач просить залишити касаційну скаргу відповідача без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судом апеляційної інстанції норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як з`ясовано судами попередніх інстанцій, 27.02.2015 наказом Мінекономрозвитку України № 189 до ТОВ «Артіль ЛТД» застосовано спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Не погоджуючись з даним наказом, позивач оскаржив його в судовому порядку.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду по справі №814/1202/15 від 15.06.2015, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.11.2015 скасовано наказ Мінекономрозвитку України від 27.02.2015 № 189, в частині застосування до ТОВ «Артіль ЛТД» спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19.04.2016 зазначені судові рішення скасовано, справу направлено на новий розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду.

30.08.2016 наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1417 на підставі ухвали Вищого адміністративного суду від 19.04.2016 відновлено дію спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності щодо ТОВ «Артіль ЛТД», яка застосована наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 27.02.2015 № 189.

За результатами нового розгляду справи № 814/1068/16 (№ 814/1202/15), постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.08.2016 скасовано наказ Мінекономрозвитку України від 27.02.2015 № 189 в частині застосування до ТОВ «Артіль ЛТД» спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.01.2017 постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.08.2016 у справі                                 № 814/1068/16  залишено без змін.

Не погоджуючись зі спірним наказом про відновлення спеціальної санкції, позивач у вересні 2016 року звернувся до суду про його скасування.

У свою чергу, на підставі судового рішення, 22.03.2017 наказом № 423 Мінекономрозвитку України скасовано дію спеціальної санкції, що застосована до ТОВ «Артіль ЛТД», та визнано такими, що втратили чинність накази від 11.10.2016 №1719 та від 30.08.2016 №1417.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на день розгляду справи (квітень 2017 року) наказ від 30.08.2016 № 1417 не існує, оскільки іншим наказом Мінекономрозвитку України його визнано таким, що втратив чинність.

Спірні правовідносини, регулюються Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та Положенням про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», затвердженого наказом Міністерства економіки України № 52 від 17.04.2000, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.05.2000 № 260/4481 (далі - Положення).

За змістом статті 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» за порушення цього або пов`язаних з ним законів України до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб`єктів господарської діяльності можуть бути застосовані такі спеціальні санкції, зокрема, застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб`єктів господарської діяльності індивідуального режиму ліцензування у випадках порушення такими суб`єктами цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій.

Згідно з пп.1.1 п.1 Положення спеціальні санкції - індивідуальний режим ліцензування або тимчасове зупинення зовнішньоекономічної діяльності - застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності за поданням органів державної податкової та контрольно-ревізійної служб, митних, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, спеціально уповноваженого органу виконавчої влади у сфері регулювання ринків фінансових послуг та Національного банку України або за рішенням суду.

Пунктом 1.2 Положення № 52 визначено, що санкції застосовуються Міністерством до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, які порушили Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та пов`язані з ним закони України, зокрема, в разі порушення суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності валютного, митного, податкового, іншого законодавства, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Згідно з пунктом 2.1 Положення №   52 індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності українських суб`єктів зовнішньоекономічної  діяльності та іноземних суб`єктів господарської діяльності передбачає здійснення  Міністерством економічного розвитку і торгівлі України індивідуального  ліцензування кожної окремої зовнішньоекономічної операції певного виду зовнішньоекономічної діяльності, що зазначена у статті 4 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

При цьому положеннями пункту 2.3 Положення №   52 визначено, що індивідуальний режим ліцензування діє до моменту усунення порушень законодавства України або застосування практичних  заходів,  що  гарантують виконання Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" та/або пов`язаних з ним законів України, і скасовується  Міністерством  економічного розвитку і торгівлі України.

Тобто, даний Закон передбачає право Мінекономрозвитку України на застосування спеціальної санкції, тоді як відновлення дії спеціальної санкції Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність» не передбачено. Не передбачено такого права і в Положенні.

Крім того, пп.4.8 п.4 Положення передбачає, що про застосування санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», видається наказ Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, у якому вказуються норми чинного законодавства, які було порушено, матеріали, на підставі яких видано наказ, реквізити суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, до яких застосовані санкції, та вид санкції, дата, з якої санкція починає діяти.

Однак, спірний наказ не відповідає вимогам, визначених в Положенні, оскільки не містить посилань на норми чинного законодавства, які було порушено ТОВ «Артіль ЛТД», в ньому відсутня конкретна дата, з якої санкція починає діяти.

Крім цього, судом апеляційної інстанції враховано, що після відновлення дії спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, наказ про застосування до позивача спеціальних санкцій знову було визнано протиправним та скасовано в судовому порядку.

Отже, спірний наказ, який діяв в період з 30.08.2016 по 22.03.2017, порушував права позивача, а тому останній мав право на судовий захист.

За таких обставин, слід погодитись з висновком суду апеляційної інстанції про обґрунтованість даних позовних вимог та визнання протиправним й скасування наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про відновлення дії спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності - щодо суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності України» від 30.08.2016   № 1417.
З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, судом апеляційної інстанції виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:
Касаційну скаргу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.08.2017 у справі                  № 814/1767/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	В.В. Хохуляк Л.І. Бившева   Р.Ф. Ханова