Номер провадження: 22-ц/813/6189/21 
Номер справи місцевого суду: 521/5806/19
Головуючий у першій інстанції Плавич І. В.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                        Сегеди С.М.,
суддів:                        Комлевої О.С.,
Цюри Т.В.,
               за участю:
секретаря                        Хухрова С.В.,
представника апелянта ОСОБА_1 – адвоката Єршової А.С.,
позивача                         ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання,

встановив:

04.04.2019 року ОСОБА_2 звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання - ОСОБА_3 (а.с. 1-2).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що у період шлюбних відносин ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дитина – ОСОБА_3 , який на даний момент проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні.
На теперішній час син сторін – ОСОБА_3 – досяг повноліття і продовжує навчатись у ТОВ «Ком`ютерна академія Шаг», вартість навчання в якому складає 150 670,00 грн., але відповідач не бере участі у відповідних витратах.
Зважаючи на викладене, позивач звернулась з даним позовом до суду, в якому, зменшивши позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у зв`язку із продовженням навчання у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно з дати подання позовної заяви. 

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2020 року позов  ОСОБА_2  до  ОСОБА_1  про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання, було задоволено (а.с.127-130). 

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2020 року, та постановлення нового, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю (а.с. 135-138). 

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.09.2000 року відповідач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_4 ) уклали шлюб, актовий запис № 436, свідоцтво НОМЕР_1 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Малиновського районного управління юстиції м. Одеси 14 березня 2001 року (а.с.8, 10). 
23.10.2007 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 (а.с.9). 
Як убачається із свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 , виданого Малиновським районним у м. Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 17 березня 2017 року, ОСОБА_5 17 березня 2017 року змінив прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».
Згідно з довідкою №1048 від 11 березня 2019 року, виданою КП ЖКС «Черьомушки», за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_8 (а.с.12).
Крім того, спільне проживання позивача разом із сином за однією адресою: АДРЕСА_1 також підтверджується паспортними даними паспорту ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 , виданого Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 14 листопада 2000 року, та довідкою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_8 за відомостями із Єдиного державного демографічного реєстру, № запису 20010307-01851. 

В подальшому, а саме 07 червня 2016 року між ТОВ «Комп`ютерна академія Шаг», що представляє торгову марку «Комп`ютерна академія Шаг» та ОСОБА_2 було укладено договір №131001679, відповідно до умов якого ТОВ «Комп`ютерна академія Шаг» бере на себе зобов`язання за рахунок коштів ОСОБА_2 навчити ОСОБА_5 за програмою, у порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, а ОСОБА_2 зобов`язалась своєчасно сплачувати кошти за навчання (а.с.15-16).
27 грудня 2018 року між ТОВ «Лембергс», що представляє торгову марку «Комп`ютерна академія Шаг» та ОСОБА_2 було укладено договір №131013599, відповідно до умов якого ТОВ «Лембергс» бере на себе зобов`язання за рахунок коштів ОСОБА_2 здійснити навчання ОСОБА_5 за програмою, у порядку, обсязі та на умовах, визначених договором, а ОСОБА_2 зобов`язалась своєчасно сплачувати кошти за навчання (а.с.17-19).
Також між сторонами договору були укладені додатки до договору, згідно із якими визначили строки та обсяги оплати за навчання, які є невід`ємними частинами договору №131013599 від 27 грудня 2018 року (а.с.20, 21).
Згідно із квитанцією до прибуткового касового ордеру №1005 від 27 грудня 2018 року ОСОБА_2 сплатила за навчання ОСОБА_8 14 230,00 грн. (а.с.23).

Відповідно до довідки №59 від 15 березня 2019 року, виданої директором ТОВ «Лембергс» ОСОБА_9 , ОСОБА_8 навчається на курсі програми «Європейська комп`ютерна освіта» за напрямком «Комп`ютерна графіка і Дизайн», термін навчання складає 6 років (з 01 вересня 2016 року до 31 серпня 2022 року) (а.с.14). У матеріалах справи також знаходиться довідка №229/01-20 від 28 лютого 2020 року Приватного закладу вищої освіти «Одеський технологічний університет «Шаг», згідно із якою ОСОБА_8 на даний час навчається на 2 курсі денного відділення. Термін закінчення навчального закладу 01 липня 2022 року (а.с.65). 

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції врахував вищевикладені обставини, а також звернув увагу, що згідно із довідкою №00000086 від 25 березня 2019 року ОСОБА_2 працює у ТОВ «Інфокс» філії «Інфоксводоканал» з 26 січня 2018 року, займає посаду фахівця 2 категорії, у період з 01 вересня 2018 року до 28 лютого 2019 року, сукупний дохід особи складає 55 951,95 грн. (а.с.25).
Судом також враховано, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси від 10 серпня 2007 року, ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_10 , батьком якого є відповідач ОСОБА_1 та його нова дружина - ОСОБА_11 .
Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції від 06 вересня 2012 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_5 , батьком якої є відповідач ОСОБА_1 та його нова дружина ОСОБА_11 .

При цьому суд правильного вказав, що матеріали справи не мають жодних доказів того, що вказані неповнолітні діти відповідача ОСОБА_1 проживають з ним і знаходяться на його утриманні.
Крім того, матеріалами справи не спростовані доводи позивача про те, що відповідач ОСОБА_1 відмовляється від надання будь-якої допомоги на утримання сина сторін ОСОБА_8 , який продовжує навчання.
При цьому, суд першої інстанції обгрунтовано вказав, що за змістом ч.2 ст. 1 СК України, регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Крім того, суд вказав, що у відповідності до ст. 182 ч. 1, 2, 3 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Відповідно до ст. 191 ч. 1 ЦПК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.
Крім того, за змістом ст. 199  СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і  у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

З підстав викладеного, суд дійшов правильного і обгрунтованого висновку про те, що повнолітній син сторін ОСОБА_8 проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні та навчається в навчальному закладі ТОВ «Комп`ютерна академія Шаг», що підтверджується відповідним договором №131001679 від 07 червня 2016 року, укладеним між позивачем ОСОБА_2 і вказаним навчальним закладом, копія якого мається в матеріалах справи (а.с.15-16). Строк навчання складає 4 роки, повна оплата за навчання складає 150 670 грн. (а.с.15-16, 20, 22).
Зазначеними обставинами спростовуються доводи заявника апеляційної скарги про те, що син сторін ОСОБА_8 не навчається в навчальному закладі.

З огляду на викладене, суд дійшов правильного висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання ОСОБА_8 , що продовжує навчання, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви, тобто з 04 квітня 2019 року, й до закінчення ОСОБА_8 навчання, але не пізніше ніж до досягнення ОСОБА_8 23-річного віку.
Разом з тим, встановлюючи розмір вказаних аліментів у сумі 1/4 частини з усіх видів заробітку відповідача, судом не в достатній мірі враховані всі обставини, які мають бути враховані при вирішенні аналогічних питань, та які зазначені в ст. 182 СК України.

У зв`язку з цим, та враховуючи думку учасників справи в суді апеляційної інстанції колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір аліментів із 1/4 частини до 1/6 частини всіх доходів відповідача, тобто в півтора рази.
У зв`язку з цим та у відповідності до вимог, передбачених ст. 141 СК України, колегія суддів також вважає за необхідне стягнути з відповідача та заявника апеляційної скарги ОСОБА_1 на користь держави судовий збір замість 768,40 грн. – 576,30 грн.
В решті рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2020 року слід залишити без змін.
Крім того, за подання апеляційної скарги, її заявником ОСОБА_1 сплачено 1261,20 грн. (а.с.139), в той час як він мав сплатити 1152,60 грн. У зв`язку з тим, що його вимоги задовольняються частково, колегія суддів вважає необхідним компенсувати ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 396,75 грн. (1261,20- (576,3х150%) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та доводів апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При цьому, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення суду не в повному обсязі відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги його частково спростовують, оскільки рішення ухвалено не у повній відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду - залишити без змін.
Крім того, оскільки зазначена справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, то у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України постанова в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 – 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, 
                                 постановив:        

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2020 року змінити, в частині розміру стягнутих аліментів і судового збору.
Зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , на утримання їх сина ОСОБА_3 із 1/4 частини до 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача ОСОБА_1 , щомісячно.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 576,30 грн. (п`ятсот сімдесят шість гривень 30 копійок).
В решті рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 02 грудня 2020 року залишити без змін.
Компенсувати ОСОБА_1 частину сплаченого ним судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 396,75 грн. (триста дев`яносто шість гривень 75 копійок) за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, за винятком випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 21.07.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду:                 С.М. Сегеда        

                                О.С. Комлева

                Т.В. Цюра