ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року 
м. Київ
Справа №  922/901/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случ   О.   В. - головуючий, Волковицька Н. О., Могил   С.   К.
за участю секретаря судового засідання - Мазуренко   М.   В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро"
на рішення Господарського суду Харківської області від 12.01.2021 (суддя Жигалкін   І.   П.)
і постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 (головуючий суддя Сіверін В. І., судді Терещенко О. І., Тихий П. В.)
у справі № 922/901/19
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро"
до 1) Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" і 2) фізичної особи ОСОБА_1 
про стягнення коштів
(у судовому засіданні взяв участь представник відповідача 1 - Іванченко   А.   В.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом про солідарне стягнення з Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" (відповідач 1) та Фізичної особи ОСОБА_1 (відповідач 2) суми основної заборгованості за договором поставки №   143/17-ЛЗ від 18.10.2017 в розмірі 2   227   712,93 грн, відсотків за користування грошовим кредитом в розмірі 23   891,61 грн, пені в розмірі 123   042,99 грн, штрафу в розмірі 445   542,59 грн, 36% річних в розмірі 123   042,99 грн та інфляційних в розмірі 11   138,56 грн. Також позивач просив суд покласти на відповідачів судові витрати, а саме: витрати зі сплати судового збору в розмірі 44   315,58 грн та витрати на професійну правничу допомогу.
2.          Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.07.2019 позовні вимоги ТОВ "Спектр-Агро" до ПСП "Маяк" та Фізичної особи ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто солідарно з Відповідача-1 та Відповідача-2 на користь позивача суму основної заборгованості в розмірі 2    227    712,93 грн, відсотки за користування грошовим кредитом в розмірі 23 891,61 грн, пеню за несвоєчасне виконання зобов`язань в розмірі 122 766,83 грн, 36% річних в розмірі 122 766,83 грн, інфляційні збитки в розмірі 11 113,56 грн, штраф в розмірі 445 542,59 грн та судовий збір в розмірі 44 306,92 грн. В іншій частині позову відмовлено.
3.          15.07.2019 до Господарського суду Харківської області надійшла заява ТОВ "Спектр-Агро" про ухвалення додаткового рішення у справі № 922/901/19, в якій Позивач просив в примусовому порядку стягнути солідарно з ПСП "Маяк" та Фізичної особи ОСОБА_1 судові витрати, а саме витрати на професійну правничу допомогу, в розмірі 94 165,42 грн.
4.          Вимоги заяви обґрунтовано положеннями статей 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України з посиланням на те, що ТОВ "Спектр-Агро" має право на відшкодування зазначених витрат, оскільки у судовому засіданні 08.07.2019 під час розгляду справи по суті адвокат Позивача заявив в усному порядку, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду будуть надані всі докази, які підтверджують розмір понесених ТОВ "Спектр-Агро" витрат на професійну правничу допомогу.
Короткий зміст судових рішень
5.          Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 18.07.2019, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 у справі №   922/901/19, відмовлено у задоволенні вимоги ТОВ "Спектр-Агро" про солідарне стягнення з ПСП "Маяк" та ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу в сумі 94 165,42 грн.
6.          Верховний Суд постановою від 12.12.2020 скасував постанову Східного апеляційного господарського суду від 03.09.2019 та додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 18.07.2019 у справі №   922/901/19, справу направив на новий розгляд до місцевого господарського суду.
7.          Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.01.2021, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 у справі №   922/901/19, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр Агро" - задоволено частково. Стягнуто солідарно з Приватного сільськогосподарського підприємства "Маяк" та фізичної особи ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр Агро" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10   401,25 грн. В іншій частині заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр Агро" - відмовлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги
8.          Позивач подав касаційну скаргу, в якій просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 12.01.2021 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 у справі №   922/901/19 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заву в повному обсязі.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу (узагальнено)
9.          Позивач не погоджується з ухваленими рішеннями судів попередніх інстанцій, зазначаючи, що судами попередніх інстанцій було порушено норми матеріального і процесуального права.
10.          Скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про зменшення заявленої позивачем до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу, оскільки відповідачем не було належним чином обґрунтовано своєї позиції щодо необхідності зменшення суми адвокатських витрат позивача, а також не надано доказів на підтвердження невідповідності заявленої до стягнення суми фактично наданим послугам.
11.          Також скаржник зазначає про безпідставність висновків судів попередніх інстанцій щодо відсутності підстав для стягнення з відповідачів суми витрат позивача на професійну правничу допомогу в частині "гонорару успіху".
12.          Обґрунтовуючи підставу, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржник зазначає, що суди попередніх інстанцій застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.05.2020 у справі №   904/4507/18 та у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №   755/9215/15-ц, постановах Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №   910/13071/19 та від 03.10.2019 у справі №   922/445/19, від 09.04.2019 у справі №   826/2689/15.

Позиція інших учасників справи
13.          Відповідач 1 подав відзив на касаційну скаргу, у якому не погоджується з доводами касаційної скарги, вважає їх безпідставними і необґрунтованими, зазначаючи, що рішення місцевого господарського суду та постанова суду апеляційної інстанції ухвалені в результаті повного дослідження усіх обставин та є законними, просить у задоволенні касаційної скарги відмовити.
14.          Відповідач 2 не надав відзиву на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
15.          Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (1). Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (2). У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається (3). Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (4).

Щодо суті касаційної скарги
16.          Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
17.          Стаття 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначає, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
18.          Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
19.          Частинами першою, третьою статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, витрати на професійну правничу допомогу.
20.          Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
21.          Згідно з частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
22.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивачем надано: договір про надання правової (правничої) допомоги від 21.01.2019, розмір та порядок оплати праці адвоката (додаток №4 до договору), довіреність, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт №7 від 10.07.2019 здачі - приймання наданих правових послуг за договором надання правової (правничої) допомоги.
23.          Відповідно до договору від 21.01.2019 № б/н про надання правової (правничої) допомоги, який укладено між ТОВ "Спектр Агро" (клієнт) та адвокатом Білецькою Н.С., де відповідно до пункту 1.1. адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та у строки обумовлені сторонами.
24.          З додатку №   4 від 25.03.2019 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 21.01.2019 року вбачається, що сторони узгодили вартість послуг з представництва інтересів ТОВ "Спектр Агро" у господарському суді Харківської області у спорі про стягнення з ПСП "Маяк" на користь замовника заборгованості за поставлений товар за договором поставки №   143-/17-Л3 від 18.10.2017 року.
25.          Так, з наданого позивачем акту №   7 від 10.07.2019 здачі-приймання наданих послуг за договором надання правової (правничої) допомоги від 21.01.2019 слідує, що для представництва інтересів клієнта адвокатом надано наступний перелік послуг:
- зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи (сума 1   440,75 грн.);
- правовий аналіз наданих клієнтом документів (1   921,00 грн.);
- пошук та аналіз законодавства та актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах (1   921,00 грн.);
- складання вимоги про сплату заборгованості за договором поруки (500,00 грн.)
- складання розрахунку вимоги про сплату заборгованості за договором поруки 960,50   грн.);
-  складання позовної заяви (8   000,00 грн.);
- складання розрахунку позовних вимог (4   802,50 грн.);
- складання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат (960,50 грн.);
- підготовка письмових доказів (додатків до позовної заяви) (2   881,50 грн.);
- підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу (960,50 грн.);
- подання позову (480,25 грн.);
- участь у судовому розгляді справи (написання відповіді на відзив, клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції, інших процесуальних документів, участь у першому судовому засіданні) (23   000,00 грн.);
- участь у третьому судовому засіданні в режимі відеоконференції засідання (2   000,00   грн.);
- оплата професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта (44   336,92 грн.).
26.          Також судами встановлено, що 11.01.2021 року від представника ПСП "Маяк" адвоката Іванченко   А.   В. надійшло заперечення, в якому вона просить частково задовольнити заяву та стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 6   401,25 грн, оскільки: 1) зустріч з клієнтом з метою з`ясування обставин справи, складення попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, подання позовної заяви, підготовка письмових доказів, підготовка копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу 1 не є правовою допомогою в розумінні Закону України "Про адвокату та адвокатську діяльність"; 2) позовна заява, яку було подано до Господарського суду Харківської області адвокатом Білецької   Н.   С. не може вважатись, як надані правові послуги адвокатом Білецькою   Н.   С. у тому розмірі, які зазначені у акті №   7 здачі - приймання послуг, оскільки вони повністю співпадають із позовною заявою адвоката Бохана   С.   О., що виключає надання цих послуг саме адвокатом Білецькою   Н.   С.; 3) складання вимоги про сплату заборгованості за договором поруки та складання розрахунку вимоги про сплату заборгованості за договором поруки не є правовою допомогою, що є обов`язковою у даній господарській справі; 4) складання клопотань про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції є шаблонним та потребує мінімальних затрат; 5) витрати як "гонорар успіху" не були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим у даній справі. У зв`язку з чим, проти стягнення "гонорару успіху" у розмірі 44   315,58 грн заперечували у повному обсязі.
27.          Так колегія суддів зазначає, що у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
28.          Також Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21).
29.          Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №   904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).
30.          Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
31.          Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №   910/4201/19).
32.          Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, місцевий та апеляційний господарські суди детально проаналізували надані позивачем докази в обґрунтування суми понесених витрат на професійну правничу допомогу та дослідили кожний аргумент особи, яка заперечувала проти задоволення заяви позивача, та відповідно, з урахуванням, зокрема, складності справи, обсягу наданих адвокатських послуг і виконаних робіт у межах підготовки справи до розгляду у господарському суді першої інстанції, суди визнали обґрунтованими вимоги позивача про відшкодування вартості судових витрат в сумі 10   401,25 грн.
33.          Колегія суддів враховує, що оцінка обґрунтованості, пропорційності витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням обсягу наданих адвокатом позивача послуг, складністю справи, а також підтвердженість таких витрат належними та допустимими доказами вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин кожної справи.
34.          Що стосується стягнення "гонорару успіху" в сумі 44   315,58 грн, суди першої та апеляційної інстанцій, врахувавши правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, встановили, що такі витрати не мають характеру необхідних, не співрозмірні з виконаною адвокатом роботою в суді першої інстанції, не містить обґрунтування обсягу фактичних дій представника позивача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату, а їх відшкодування матиме надмірний характер.
35.          З огляду на викладене, суди попередніх інстанцій, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи, обсягом та змістом наданих адвокатських послуг і виконаних робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) дійшли висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат і солідарне стягнення з відповідачів на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 401,25 грн.
36.          Верховний Суд зазначає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №   904/4507/18, додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №   755/9215/15-ц, постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №   922/445/19, від 07.11.2019 у справі №   905/1795/18, від 08.04.2020 у справі №   922/2685/19, від 29.09.2020 у справі №   910/7127/19 про застосування статей 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням доводів касаційної скарги.
37.          При цьому, посилання скаржника на неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків, викладених у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 20.11.2020 у справі №   910/13071/19 та постанові Верховного Суду від 09.04.2019 у справі №   826/2689/15, колегією суддів відхиляються з огляду на їх неподібність по відношенню до справи, яка переглядається.
38.          Так, об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 20.11.2020 у справі №   910/13071/19 задовольнила заяву позивача (скаржника) про розподіл судових витрат з оплати витрат на професійну правничу допомогу, зокрема з огляду на те, що відповідач у своїх запереченнях стверджував про закінчення строку дії договору про надання адвокатських послуг та неможливість представляти інтереси сторони без укладення договору. Об`єднана палата дійшла висновку про помилковість доводів відповідача у цій частині з огляду на встановлені обставини, які підтверджували факт продовження дії договору. При цьому, на відміну від справи яка переглядається, у наведеній справі відповідачем не було подано заперечень стосовно співмірності заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу.
39.          Верховний Суд у постанові від 09.04.2019 у справі №   826/2689/15, залишаючи в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими було частково задоволено заяву позивача про відшкодування содових витрат на професійну правничу допомогу, зазначив, що податковий орган (відповідач) зазначаючи про те, що позивачем не надано документів на обґрунтування ринкової вартості послуг адвоката не навів жодного аргументу щодо неспівмірності таких витрат. У зв`язку з чим, Верховний Суд дійшов висновку, що такий довід відповідача є безпідставним, оскільки процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринково. вартості. При цьому Колегія суддів зазначає, що заперечення відповідача у справі, яка переглядається стосувались саме співмірності заявленої позивачем до стягнення суми адвокатських витрат.
40.          З урахуванням наведеного, колегія суддів зазначає, доводи скаржника, наведені у касаційній скарзі, не доводять порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права, проте, виходячи зі змісту касаційної скарги, направлені на переоцінку доказів та обставин, що були предметом розгляду та їм була надана належна правова оцінка, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, встановлених приписами статті 300 ГПК України. Суд також звертається до своїх висновків, викладених у постанові від 24.06.2021 у справі №   922/902/19, ухваленій у подібній ситуації.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
41.          Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішенні судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
42.          Згідно положень статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
43.          Звертаючись із касаційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків судів попередніх інстанцій та не довів неправильного застосування норм матеріального і процесуального права судами попередніх інстанцій, як необхідної передумови для скасування прийнятих ними судових рішень у справі.
44.          За таких обставин, касаційна інстанція вважає за необхідне касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції і рішення місцевого господарського суду - без змін.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Cуд

ПОСТАНОВИВ:
1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" залишити без задоволення. 
2.          Рішення Господарського суду Харківської області від 12.01.2021 і постанову Східного апеляційного господарського суду від 15.03.2021 у справі №   922/901/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                О.   В.   Случ

Судді                                                                                          Н.   О.   Волковицька 

                                                                                          С.   К.   Могил