ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2021 р. 	Справа № 440/731/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Фермерського господарства "КУМЕЧКО",  Головного управління ДПС у Полтавській області на додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2021, головуючий суддя І інстанції: Т.С. Канигіна, м. Полтава, повний текст складено 07.05.21  по справі № 440/731/21
за позовом              Фермерського господарства "КУМЕЧКО"  
до              Головного управління ДПС у Полтавській області ,              Державної податкової служби України                      
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 09.04.2021 у справі № 440/731/21 позовні вимоги Фермерського господарства "КУМЕЧКО" до Головного управління ДПС у Полтавській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 02.12.2020 за № 2194538/42571869 та від 01.12.2020 за № 2188578/42571869. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних подані на реєстрацію Фермерським господарством "КУМЕЧКО" податкові накладні від 13.10.2020 за № 11 та від 14.10.2020 за № 12 та датою їх подання. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на користь Фермерського господарства "КУМЕЧКО" судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4540,00 грн.
16.04.2021 до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення у цій справі, у якій представник просив суд:
- ухвалити додаткове судове рішення у справі, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Фермерського господарства "КУМЕЧКО" витрати на правничу допомогу в розмірі 9500,00 грн.
Додатковим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07 травня 2021 року стягнуто з Головного управління ДПС у Полтавській області на користь Фермерського господарства КУМЕЧКО" судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн.
Не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу у сумі 6500,00 грн, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2021 у цій частині, та ухвалити нове рішення, яким стягнути на користь Фермерського господарства "КУМЕЧКО" судові витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, у сумі 9500,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на те, що під час ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції не врахував, що жоден з відповідачів у справі не заявляв клопотання про зменшення судових витрат та необґрунтовано зменшив розмір судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу, які мають бути стягнуті з Головного управління ДПС у Полтавській області у зв`язку з прийняттям протиправних рішень щодо позивача. Вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним з обставинами, передбаченими частиною п`ятою статті 134 КАС України.
Не погодившись із додатковим рішенням суду першої інстанції в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3 000,00 грн, Головне управління ДПС у Полтавській області також подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2021 у цій частині, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви Фермерського господарства "КУМЕЧКО" про стягнення судових витрат відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що заявлена сума гонорару за послуги, надані адвокатом, є документально необґрунтованою з огляду на те, що позивачем до заяви про стягнення витрат не додано звіту про надані послуги, не додано жодного документу на підтвердження вартості кожної години, витраченої адвокатом на надання послуг. Зазначає про неврахування судом першої інстанції принципу співмірності, передбаченого частиною п`ятою статті 134 КАС України.
Від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області, в якому він зазначає, що чинним законодавством не встановлено вимог до розрахункового документа, який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом гонорару, а також не встановлено форму такого документа. Крім того, в апеляційній скарзі не вказано, на підставі яких нормативно-правових актів позивач повинен подати звіт про надані послуги, і чому саме звіт, а не акт виконаних робіт є доказом наданих послуг. Просить залишити без задоволення апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області.
Державна податкова служба України правом на висловлення свого ставлення до апеляційних скарг не скористалася.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України), суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.
Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.
Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
За частиною третьою статті 132 КАС України до складу витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати, в тому числі і на професійну правничу допомогу.
Відповідно до приписів частин 1-4 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Системний аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що на підтвердження надання правової допомоги необхідно долучати, у тому числі, розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.
Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
Така правова позиція сформована Верховним Судом у постанові від 01.10.2018 у справі № 569/17904/17.
Водночас, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Такий висновок сформовано Верховним Судом у постановах від 21.03.18 у справі № 815/4300/17, від 11.04.18 у справі № 814/698/16, від 18.10.18 у справі № 813/4989/17.
Згідно з частиною шостою статті 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною сьомою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Виходячи з положень частини 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи пов`язані такі витрати з розглядом справи.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі “Іатрідіс проти Греції” (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Зазначені висновки викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 17 вересня 2019 року у справі № 810/3806/18, від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 02.09.2020 у справі № 826/4959/16, вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін. При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.
Окрім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 01.09.2020 у справі № 640/6209/19, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також, судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
За висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 19 листопада 2020 року у справі № 520/7431/19 при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
Вказані критерії закріплені у ч. 5 ст. 134 КАС України.
Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Гирею А. В. надані копії: договору про надання правової допомоги від 23.12.2020, акта виконаних робіт (наданих послуг) від 13.04.2021; квитанцію від 13.04.2021 за № 9; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю; ордер на надання правової допомоги ПТ № 094851 від 29.01.2021.
Відповідно до акта виконаних робіт (наданих послу) адвокатом надані клієнту такі послуги: опрацювання матеріалів, формування правової позиції, консультування позивача, збір документів (1 година); складання адміністративного позову (7 годин); формування додатків до адміністративного позову (4 години); ознайомлення з матеріалами справи, що загалом зайняло 12 годин, вартістю 9500,00 грн.
Відповідно до квитанції від 13.04.2021 адвокатом Гирею А. В. прийнято від позивача відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 9500,00 грн.
Надані документи дозволяють встановити зміст наданих послуг та їх вартість.
Разом з тим, колегія суддів, дослідивши подані заявником докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, зокрема, Акт виконаних робіт від 13.04.2021, зазначає, що фактично зі змісту наданих адвокатом послуг з професійної правничої допомоги позивачу вбачається, що здійснення опрацювання матеріалів, формування правової позиції, консультування позивача, збір документів, формування додатків до адміністративного позову, є фактично частиною процесу з надання послуг на професійну правничу допомогу, пов`язану з процесом складання тексту позовної заяви, інакше, вказані послуги були б окремими консультаційними послугами з юридичних питань.
Тобто, стягненню підлягають витрати позивача на професійну правничу допомогу, пов`язану з процесом складання тексту позовної заяви.
В свою чергу, заявлена ціна послуг за складання адміністративного позову у цій справі не є співмірною складності справи, оскільки аналогічні правовідносини неодноразово були предметом судового оскарження.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що ця справа не характеризується наявністю виключної правової проблеми, не стосується встановлення значного обсягу фактичних обставин справи, що потребувало б подання великої кількості письмових доказів та вжиття дій щодо їх збирання.
Дослідивши подані позивачем докази, колегія суддів зазначає, що в даному випадку розмір витрат на оплату послуг адвоката Гирі А. В. з професійної правничої допомоги позивачу в сумі 9500,00 грн є суттєво завищеним та таким, що не є співмірним із складністю справи з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, оскільки підготовка до написання тексту позовної заяви не потребувала настільки значного часу (7 годин) для надання адвокатом  послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги позивачу у співвідношенні до визначеної вартості послуг адвоката, а сума, яка заявлена до відшкодування позивачу за надання послуг та виконання робіт з правової (правничої) допомоги за складання адміністративного позову, не є належним чином обґрунтованою на предмет їх розміру.
Отже, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів, ураховуючи п. 4 ч. 5 ст. 134 КАС України, дійшла висновку, що позивачем не обґрунтовано, з урахуванням складності справи, складення позовної заяви протягом 7 годин із розрахунку 1000,00 гривень за годину, оскільки позовна заява у даній категорії справ не потребує складних правових досліджень.
Погоджуючись із висновком суду першої інстанції про задоволення заяви позивача, колегія суддів зазначає, що витрати на правничу допомогу у сумі 3000 грн (за складення позовної заяви та ознайомлення з матеріалами справи) є співмірними зі складністю цієї справи, наданими адвокатами обсягами послуг у суді першої інстанції, затраченим ними часом на надання таких послуг та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.
Доводи апеляційних скарг не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.
Твердження позивача про те, що під час ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції не врахував, що жоден з відповідачів у справі не заявляв клопотання про зменшення судових витрат, є помилковими, оскільки в матеріалах справи наявні заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення ГУ ДПС у Полтавській області (т. 2 а.с. 139-141).
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін. 
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Фермерського господарства "КУМЕЧКО",   Головного управління ДПС у Полтавській області - залишити без задоволення.
Додаткове рішення  Полтавського окружного адміністративного суду від 07.05.2021 по справі № 440/731/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.А. Спаскін