П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/1051/21	
Головуючий в 1 інстанції: Морська Г.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Стас Л. В., Шеметенко Л. П.
за участі секретаря – Скоріної Т. С.

представника позивача – Кравченко А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі – ГУ ПФУ в Херсонській області) звернулось до суду першої інстанції з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) (далі – Управління забезпечення примусового виконання рішень) в якому просило скасувати постанову про накладення штрафу в сумі 5100 грн. від 10.03.2021 року у виконавчому провадженні №59952827 за невиконання вимоги виконавчого документа, а саме: нездійснення виплати стягувачу перерахованого розміру пенсії.

Обґрунтовуючи вимоги, ГУ ПФУ в Херсонській області указувало, що Управління забезпечення примусового виконання рішень не мало підстав для прийняття спірної постанови, оскільки відсутні обставини невиконання судового рішення. Так, на виконання судового рішення, здійснено перерахунок пенсії, а різниця між нарахованою та виплаченою пенсією 20  335,36 грн. буде виплачена після виділення коштів.
На думку позивача, такі дії узгоджується з постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року №649, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі – Порядок №649), яким визначено механізм погашення заборгованості, що утворилась внаслідок нарахування (перерахунків) пенсій на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті. На виконання вказаного порядку ГУ ПФУ в Херсонській області веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року позов , ГУ ПФУ в Херсонській області задоволено.
Суд визнав протиправною та скасував постанову від 10.03.2021 року ВП №59952827 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що невиконання рішення в повному обсязі було пов`язано з поважною причиною. Так, до відкриття виконавчого провадження проведено перерахунок пенсії, а заборгованість, яка утворилася буде виплачена після надходження коштів з бюджету.
Суд дійшов висновку, що наведені обставини свідчать, що накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.
На думку суду першої інстанції, позивач у порядку та у спосіб, які встановлені чинним законодавством України, виконав всі необхідні дії для повного виконання рішення суду. Незважаючи на це, рішення суду не було виконано у повному обсязі з причин, що не залежали від волевиявлення та дій позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

Вважаючи рішення суду першої інстанції таким, що прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, Управління забезпечення примусового виконання рішень подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його.
Обґрунтування вимог апеляційної скарги зводиться до того, що відсутність належного бюджетного фінансування не може бути підставою для невиплати пенсії. На думку скаржника, така обставина не свідчить про поважність невиконання позивачем рішення в повному обсязі.

ГУ ПФУ в Херсонській області, скориставшись процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу, зазначає про її необґрунтованість та вважає рішення суду першої інстанції законним та таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального права.
Доводи відзиву фактично відображають позицію суду першої інстанції.

Представник апелянта в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, належним чином сповіщений про дату, час та місце судового розгляду справи.
Представник позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції проти апеляційної скарги заперечив та просив рішення суду залишити без змін.
Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 03.07.2019 року (справа №540/1202/19) визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо зменшення ОСОБА_1 розміру пенсії з 83 % до 70 % від суми грошового забезпечення.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити з 01 січня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 в розмірі 83 % суми грошового забезпечення.
Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 різницю між нарахованою та отриманою пенсією за період з 01.01.2018 року.

05.08.2019 року Херсонський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист №672 2019 р. по справі №540/1202/19.

04.09.2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області відкрито виконавче провадження №59952827 з виконання вказаного виконавчого листа.
У пункті 2 вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.
Листом від 17.09.2019 року №12200/08 ГУ ПФУ в Херсонській області повідомлено Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Херсонській області, що на виконання судового рішення проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 із розрахунку 83 % грошового забезпечення за відповідною посадою, починаючи з 01.01.2018 року, розмір якої після перерахунку складає 8847,73 грн., починаючи з 01.01.2019 – 10202,75 грн.
Також зазначено про виплату у серпні 2019 року різниці між нарахованою та фактично виплаченої, за період з 03.08.2019 року по 31.08.2019 року, пенсії у сумі 1262,80 грн.
Водночас, вказано про те, що виплата перерахованого розміру пенсії, за період з 01.01.2018 року по 02.08.2019 року в сумі 20  335,36 грн., буде забезпечено після виділення коштів для виплати Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів головному управлінню.
10.03.2021 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову про накладення на ГУ ПФУ в Херсонській області штрафу в сумі 5100 грн., за невиконання вимоги виконавчого документа, а саме:
-                    нездійснення виплати стягувачу перерахованого розміру пенсії, визначеного на виконання рішення суду за період з 01.01.2018 року по 02.08.2019 року в сумі 20  335,36 грн.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
Частина 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення Закону України «Про виконавче провадження» в контексті цієї справи, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження».
Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

У межах даної справи, причиною невиконання судового рішення слугували обставини відсутності відповідного фінансового забезпечення.

На думку апелянта, відсутність належного бюджетного фінансування не може бути підставою для невиплати пенсії.
Відповідаючи на даний апеляції, колегія суддів бажає зазначити таке.

В силу статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Тож саме від Уряду залежить можливість Пенсійного фонду України забезпечити реалізацію та виконання своїх повноважень.
У межах даної справи, позивач не мав об`єктивної фінансової можливості виконати судове рішення, оскільки кошти з Державного бюджету на виплату стягувачу перерахованої пенсії за період з 01.01.2018 року по 02.08.2019 року не виділялись.
Тож, у контексті обставин цієї справи не можна дійти висновку, що позивачем не були перераховані означені кошти без поважних причин.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі №405/3663/13-а, від 21 лютого 2018 року у справі №814/2655/14, від 10 вересня 2019 року у справі №0840/3476/18, від 13 червня 2018 року у справі №757/29541/14-а, від 09 грудня 2020 року у справі №522/19758/18 та від 20 травня 2021 року у справі № 420/5465/18.

За таких умов, доводи апеляційної скарги не засновані на законодавстві та не спростовують висновки суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваної постанови про накладення штрафу.

Ураховуючи, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції, на підставі ст. 316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду – без змін.

Керуючись статтями 195, 287, 308, 310, 316, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) – залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 31 березня 2021 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                                                 Л. В. Стас

суддя                                                                                 Л. П. Шеметенко