УХВАЛА
20 липня2021 року
м. Київ
справа № 308/13074/14-к
провадження № 51-2311ск20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 22 квітня 2020 року, 
встановив:
Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2017 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України (далі – КК), та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.
На підставі частини 1 статті 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з   випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених частиною 1 статті 76 цього Кодексу.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 22 квітня 2020 року вирок місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі захисник, не погоджуючись із судовими рішеннями, постановленими стосовно його підзахисного, порушує питання про їх перегляд.
Перевіривши касаційну скаргу на дотримання вимог кримінального процесуального закону, Суд дійшов висновку, що її слід залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків з наступних міркувань.
Статтею 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) встановлені вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції, вимоги особи до суду та їх  обґрунтування, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваних судових рішень.
Проте вказаних вимог захисником не дотримано.
Як убачається із касаційної скарги захисника, її адресовано Верховному Суду України, однак, відповідно до пункту 21 частини 1 статті 3 КПК судом касаційної інстанції є Верховний Суд.
Відповідно до частини 1 статті 438 КПКпідставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (стаття 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (стаття 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (стаття 414 КПК).
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести зрозумілі аргументи в обґрунтування кожної позиції.
При цьому слід враховувати, що відповідно до статті 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Як убачається зі змісту касаційної скарги, захисник посилається, у тому числі, на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що не може слугувати підставою для здійснення провадження судом касаційної інстанції, який є судом права, а не факту. 
Посилаючись на недопустимість доказів у кримінальному провадженні, зокрема проведеного слідчого експерименту за участі потерпілої, своїх тверджень належно не обґрунтовує, з огляду на приписи статті 240 КПК, яка, поміж іншого, регламентує мету та порядок проведення зазначеної слідчої дії, а також встановлює право слідчого, прокурора залучати осіб до участі в ній. 
Окрім того, ОСОБА_5 , посилаючись на порушення апеляційним судом приписів частини 3 статті 404 КПК, не зазначає в чому саме вони полягали, враховуючи, що згадана норма покладає на суд апеляційної інстанції обов`язок повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, лише за наявності вичерпного переліку умов. 
Поміж іншого, вищезазначені доводи не обґрунтовують необхідності закриття кримінального провадження, як на тому наголошує сторона захисту, оскільки у разі  встановлення відповідних порушень вони можуть бути усунуті шляхом проведення нового судового розгляду. З огляду на вказане, має місце суперечність мотивувальної та прохальної частин скарги. 
Також вимоги захисника до суду касаційної інстанції про дослідження доказів не узгоджуються з приписами статей 433, 436 КПК, та виходять за межі повноважень Касаційного кримінального суду, який, як вже наголошувалося вище, є судом права, а не факту.
У зв`язку із зазначеним, керуючись вимогами частини 1 статті 429 КПК, касаційну скаргу слід залишити без руху, надавши скаржнику п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків.
Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, скаржник не надав усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.
При цьому колегія суддів звертає увагу захисника, що право засудженого на участь у розгляді кримінальної справи забезпечується у разі подачі цією особою відповідного клопотання особисто.  
Керуючись частиною 1 статті 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Залишити касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 – адвоката ОСОБА_5 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 30 жовтня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 22 квітня 2020 року без руху і встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто скаржникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3