УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/16461/18
Провадження № 22-ц/4820/972/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 липня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В., 
секретар судового засідання Гриньова А. М.,
з участю в режимі відеоконференції представника ТОВ 
«Преміум Лігал Колекшн» Лаврова Л. С.,
представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/16461/18 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2018 року (суддя Приступа Д. І.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна. 

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в:
У липні 2018 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 14 серпня 2018 року, зазначав, що з 30 грудня 1989 року по 12 липня 2007 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Після розірвання шлюбу продовжували спільно проживати за адресою АДРЕСА_1 та вести спільне господарство. Після відчуження ОСОБА_3 у червні 2008 року належної їй на праві власності квартири АДРЕСА_2 перестали спільно проживати та підтримувати фактичні шлюбні відносини. У період з 13 липня 2007 року по 10 червня 2008 року за спільні кошти придбали житловий будинок загальною площею 188,2 кв. м по АДРЕСА_3 та земельну ділянку площею 0,1 га кадастровий номер 6810100000:21:001:0016, на якій розташований житловий будинок. Факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 13 липня 2007 року по 10 червня 2008 року має для нього юридичне значення.
Тому позивач просив встановити зазначений юридичний факт і провести поділ спільного майна, визнавши за ним і ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 188,2 кв. м та земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер 6810100000:21:001:0016, що розташовані за адресою АДРЕСА_3 . 
       Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2018 року (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 30 листопада 2018 року) позов задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_1 і ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у період з 13 липня 2007 року по 10 червня 2008 року. Проведено розподіл спільного майна ОСОБА_1 і ОСОБА_3 . Визнано за ОСОБА_1 і ОСОБА_3 за кожним право власності на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 188,2 кв. м та на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,1 га кадастровий номер 6810100000:21:001:0016, які розташовані по АДРЕСА_3 . 
       ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» як особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про його права, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Посилається на те, що суд здійснив поділ майна, яке є предметом іпотеки, іпотекодержателем якого є товариство. 27 грудня 2007 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ПАТ «КБ «Надра» і ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки, предметом якого є житловий будинок загальною площею 188,2 кв. м і земельна ділянка площею 0,1 га, які розташовані по АДРЕСА_3 . 12 березня 2012 року видано виконавчий лист на виконання рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2012 року у справі № 2-573/12 про задоволення позову ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_3 та стягнення 243660,67 доларів США заборгованості за кредитним договором. Рішення суду не виконано. 30 квітня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» і ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» укладений договір № GL3N217215_ПВ про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого до товариства перейшло право вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, у тому числі за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_3 , та іпотечним договором. Сторони приховали факт перебування нерухомого майна в іпотеці, іпотекодержатель не був залучений до участі у справі. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження позовних вимог. Суд не перевірив правовий статус спірного майна, яке було придбано за кредитні кошти. Проживання сторін після розлучення в одній квартирі не свідчить про проживання однією сім`єю і ведення спільного господарства. Визнання ОСОБА_3 позову є дією, яка пов`язана із зменшенням її платоспроможності після виникнення зобов`язання з повернення кредиту. Вважає спір надуманим та штучно створеним з метою виведення предмета іпотеки із власності ОСОБА_3 . 
У засіданні апеляційного суду представник ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» апеляційну скаргу підтримав. Представник ОСОБА_1 визнала її необґрунтованою у повному обсязі.
Інші учасники процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.
Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що сторони у період проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу за спільні кошти набули спірне майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності і кожен з них має право на Ѕ частину майна.
Проте такий висновок не відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Установлено, що 27 грудня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра» (тепер ПАТ «КБ «Надра») і ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 743064/РБ, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 254000 доларів США для проведення розрахунків за договором купівлі-продажу № 12434 від 27 грудня 2007 року, згідно з яким придбала у власність нерухоме майно – будинок і земельну ділянку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 (а.с. 49-51).
       З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 743064/РБ 27 грудня 2007 року ВАТ КБ «Надра» і ОСОБА_3 уклали іпотечний договір, предметом якого є житловий будинок і земельна ділянка кадастровий номер 6810100000:21:001:0016 по АДРЕСА_3 (а.с. 56-57).
Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 27 грудня 2007 року, укладеного з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 набула у власність земельну ділянку розміром 1000 кв. м для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться по АДРЕСА_3 , та розташований на ній житловий будинок АДРЕСА_3 (а.с. 18).
       Заочним рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 січня 2012 року у справі № 2/2218/573/12 задоволено позов ПАТ КБ «Надра» і стягнуто з ОСОБА_3 на користь банку заборгованість за кредитним договором у сумі 243660,67 доларів США, що еквівалентно 19648000,02 грн та судові витрати (а.с. 59-60).
На виконання зазначеного судового рішення 12 березня 2012 року Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області видав виконавчий лист № 2-573/12, на підставі якого 26 березня 2012 року було відкрито виконавче провадження № 32158105 (а.с. 61, 62).
       28 листопада 2017 року виконавчий лист № 2-573/12 від 12 березня 2012 року повернуто стягувачеві у зв`язку з відсутністю майна або доходів боржника, на які за законом може бути звернуто стягнення (а.с. 65).
       Відповідно до договору № GL3N217215_ПВ про відступлення прав вимоги від 30 квітня 2020 року ПАТ «КБ «Надра» відступило ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» права вимоги Банку до позичальників, заставодавців, поручителів гарантів, зазначених у Додатку № 1 до цього договору (а.с. 66-68).
       У Додатку № 1 до договору № GL3N217215_ПВ під № 343 зазначений кредитний договір № 743064/РБ та іпотечні договір, укладені 27 грудня 2007 року з ОСОБА_3 (а.с. 69-71).
Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за ОСОБА_3 і ОСОБА_1 за кожним зареєстровано право власності на Ѕ частину житлового будинку загальною площею 188,2 кв. м, житловою площею 70,5 кв. м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 . 27 грудня 2007 року зареєстровано обтяження за іпотечним договором щодо зазначеного житлового будинку. Іпотекодержателем є ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» (а.с. 73-74, 144-146). 
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
На підставі частин 1 і 2 статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Положеннями статей 69, 70 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
       Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 1 Закону України «Про іпотеку» (далі Закон № 898-IV) іпотека – це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
       Згідно з положеннями частин 1 і 2 статті 23 Закону № 898-IV у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 липня 2019 року у справі № 522/3901/16-ц зроблено висновок про те, що ухвалення рішення, яке стосується іпотечного майна, у будь-якому випадку стосується прав та обов`язків іпотекодержателя, оскільки безумовно впливає на можливість виконання уже ухваленого на користь іпотекодержателя рішення про стягнення з позичальника кредитної заборгованості та на можливість звернути стягнення на іпотечне майно. 
Посилання на те, що права банку незалученням до участі у справі не порушені, оскільки згідно зі статтею 23 Закону України «Про іпотеку» при переході права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, є безпідставними, оскільки зазначена норма закону регулює абсолютно інші правовідносини, а саме ті, які стосуються спадкування та правонаступництва. У випадку визнання права власності на предмет іпотеки за одним із подружжя або за особою, яка проживає з іншою особою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, до нового набувача не переходить право власності на предмет іпотеки після укладення договору іпотеки, оскільки вважається, що така особа набула право на майно у період первинного придбання майна.         
       Аналогічний висновок Верховний Суд висловив у постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 2-1905/1/2010.
На підставі частини 4 статті 263 ЦПК України наведені висновки апеляційний суд враховує при виборі і застосуванні відповідних норм права до спірних правовідносин. 
Отже, при вирішенні спору про поділ між сторонами нерухомого майна, яке є предметом іпотеки, суд першої інстанції вирішив питання про права ТОВ «Преміум Лігал Колекшн», яке є іпотекодержателем цього майна і яке не було залучено до участі у справі. 
З урахуванням наведенного заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги у цій частині. 
Таке порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про відмову у позові. 
Документально підтверджені витрати ТОВ «Преміум Лігал Колекшн» по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 4844,70 грн підлягають стягненню з позивача на підставі частини 1 статті 141 ЦПК України.
Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» задовольнити.
 
Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 листопада 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та поділ спільного майна відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Лігал Колекшн» (місцезнаходження вулиця Дмитрівська, 13-А, кв. 12, м. Київ, ІК ЄДРПОУ 43490372) судовий збір у сумі 4844,70 грн (чотири тисячі вісімсот сорок чотири грн 70 коп).
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Повне судове рішення складено 29 липня 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай 

Судді А. П. Корніюк 

І. В. П`єнта