УХВАЛА

24 вересня 2021 року  
Київ
справа №640/10572/20
адміністративне провадження №К/9901/33424/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора 
на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року
у справі №640/10572/20
за позовом ОСОБА_1 
до Офісу генерального прокурора, Прокуратури Донецької області 
про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Офісу генерального прокурора, Прокуратури Донецької області, в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ Генерального прокурора від 15 квітня 2020 року № 94к про звільнення   ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Донецької області з 17 квітня 2020 року.
- поновити позивача на посаді заступника прокурора Донецької області та в органах прокуратури для забезпечення виконання функцій прокуратури.
- стягнути з прокуратури Донецької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 18 квітня 2020 року включно по день ухвалення судового рішення.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року апеляційну скаргу   ОСОБА_1 задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалену нову постанову, якою позов задоволено: визнано протиправним і скасувати наказ Генерального прокурора від 15 квітня 2020 року №94к про звільнення   ОСОБА_1 з посади заступника прокурора Донецької області з 17 квітня 2020 року; поновлено позивача на посаді заступника прокурора Донецької області та в органах прокуратури з 18 квітня 2020 року та стягнуто з Прокуратури Донецької області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 18 квітня 2020 року по 04 серпня 2021 року в сумі 692805,54 грн.
07 вересня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Офісу Генерального прокурора на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року  у справі №640/10572/20.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої  статті 334 КАС України  за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до пункту 4 частини другої  статті 330 КАС України  у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу  підстави (підстав).
Підставою касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції у даній справі скаржник зазначає пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України та вказує, що у пункті 51 постанові Верховного Суду від 26 листопада 2020  року у справі №200/13482/19-а судами зроблено висновок про те, що відповідно до пункту 10 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури від 19 вересня 2019 року №113-ІХ (далі - Закон №113-ІХ) подана заява для визначення її відповідності вимогам закону, мала містити у собі такі відомості: про переведення на посаду прокурора в Офіс Генерального прокурора; про намір пройти атестацію: про надання згоди на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації, що не було враховано судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови.
Зокрема відповідач акцентує увагу на тому, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував вимоги пункту 9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ у співвідношенні із пунктом 10 цієї правової норми, за змістом яких у разі висловлення прокурором наміру проходження атестації, то до такої особи в обов`язковому порядку застосовується процедури і умови проведення атестації, а також її наслідки неуспішного проходження атестації, зокрема які визначені у пункті 11 розділу І Порядку проходження прокурорами атестації, затвердженого наказом Генерального прокурора від 03 жовтня 2019 року №221 (далі - Порядок №221).
Крім цього, скаржник посилається на пункт 3 частини четвертої  статті 328 КАС України  та зазначає, що на даний час відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування стосовно:
- пункту 9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону «№113-ІХ щодо відповідності Порядку №221 вимогам чинного законодавства та застосування до прокурорів процедур та умов проведення атестації; 
- пункту 11 розділу І Порядку №221 щодо ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження прокурором атестації у разі неявки прокурора на атестацію та відсутності від нього заяви про перенесення тестування;
- належного та допустимого доказу, яку документу, що підтверджує відсутність подання заяви прокурором про перенесення атестації;
- підпункту 2 пункту 19 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №113-ІХ як підставу для звільнення згідно з пунктом 9 частини першої статті 51 Закону України «Про прокуратуру».
Отже, доводи, які викладені в матеріалах касаційної скарги, вказують на наявність обставин, визначених пунктами 1, 3 частини четвертої  статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження з метою перевірки обставин вказаних скаржником доводів.
Також, відповідач у поданій касаційній скарзі зазначає, що остання стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для скаржника, вказані скаржником доводи є достатньо обґрунтованими і вмотивованими.
Разом з касаційною скаргою Офісом Генерального прокурора заявлено клопотання про зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення його перегляду у касаційному порядку.
Однак, як вбачається з вимог  статті 340 КАС України, питання про зупинення виконання судових рішень, які оскаржуються, вирішується суддею-доповідачем в порядку підготовки справи до касаційного розгляду, а не на стадії відкриття касаційного провадження.
При цьому, учасникам справи надається строк, протягом якого вони мають подати свої заперечення щодо поданого клопотання.
Касаційна скарга відповідає вимогам    статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
Керуючись статтями  328,   330,  334,  340 КАС України  в редакції  Закону №2147-VІІІ,
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за скаргою Офісу Генерального прокурора на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року у справі №640/10572/20.
2. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
3. Витребувати з Окружного адміністративного суду міста Києва справу №640/10572/20.
4. Встановити для учасників справи десятиденний строк для подання до суду заперечення щодо клопотання про зупинення виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 серпня 2021 року у справі №640/10572/20 до закінчення його перегляду у касаційному порядку.
5. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду