УХВАЛА
 
03 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 278/1760/20
провадження № 61-13645ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Крата В. І.,                     Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від 08 липня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , третя особа  приватний нотаріус Новоград-Волинського міського нотаріального округу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису, вчиненого 10 червня 2019 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського міського нотаріального округу Лінкевичем Б. А. про стягнення з нього на користь військової частини НОМЕР_1  60 471 грн.
 
Свої вимоги обґрунтовує тим, що розмір грошових коштів, зазначений у виконавчому написі, є спірним, ним не визнається; відповідач не надав нотаріусу належні докази на підтвердження безспірності заборгованості та відповідні документи, на підставі яких може бути вчинено виконавчий напис.
 
Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від                                19 жовтня 2020 року в складі судді Дубовік О. М. позов задоволено, визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Новоград-Волинського міського нотаріального округу Лінкевича Б. А. від 10 червня 2019 року, зареєстрований в реєстрі за № 701, про стягнення з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 60 471 грн таким, що не підлягає виконанню.
 
Постановою Житомирського апеляційного суду від 08 липня 2021 року в складі колегії суддів Галацевич О. М., Борисюка Р. М., Микитюк О. Ю., рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 19 жовтня                       2020 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.
 
Апеляційний суд виходив із того, що військовою частиною надано нотаріусу документи, визначені у пункті 7 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, які підтверджують заборгованість притягнутого до матеріальної відповідальності ОСОБА_1 , звільненого 15 травня                2019 року з військової служби, а тому виконавчий напис вчинений нотаріусом у відповідності та у порядку до вимог чинного законодавства.
 
06 серпня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову апеляційного суду.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від                      19 грудня 1997 року).
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
 
Справа № 278/1760/20 є справою незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).
 
Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.
 
З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.
 
Касаційна скарга не містить посилання на обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення в малозначних справах підлягають касаційному оскарженню.
 
З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у цій справі слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Житомирського апеляційного суду від      08 липня 2021 року відмовити.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                             Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                      В. І. Крат
 
                                                                                                                      М. М. Русинчук